МОДЕЛЮВАННЯ ТА ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ У ФІЗИЧНОМУ ВИХОВАННІ І СПОРТІ
Львівський державний університет фізичної культури імені Івана Боберського
РЕАЛІЗАЦІЯ ДЕЯКИХ ПАРАЛЕЛЬНИХ АЛГОРИТМІВ ЦИФРОВОЇ ФІЛЬТРАЦІЇ МАСИВІВ ДАНИХ
Вступ. Під час дослідження об'єктів складних ієрархічно-мережевих систем зазвичай використовують значні обсяги вхідних даних про них (характеристики, особливості режимів функціонування, можливі критерії оцінювання тощо) [1, 2]. Перед подальшим використанням ці дані треба попередньо опрацювати, використовуючи процедуру цифрової фільтрації. Здебільшого її необхідно виконувати в режимі реального часу. Для цього запропоновано низку паралельних алгоритмів фільтрації, орієнтованих на різні типи архітектур паралельних обчислювальних засобів (систолічні та квазісистолічні структури, комп'ютери зі структурно-процедурною організацією обчислень, кластери, гібридні архітектури, комп'ютери з багатоядерними процесорами тощо) [3-5]. Зокрема, у праці [5] проаналізовано паралельні алгоритми фільтрації, що реалізують синхронну схему обчислень, і на їх основі побудовано алгоритми з автономними гілками й обмеженим паралелізмом. Утім, не достатньо дослідженою є проблема аналізу побудованих алгоритмів з використанням різних програмних засобів реалізації паралелізму. Цій проблеми і присвячено нашу працю. Далі коротко опишемо паралельні алгоритми фільтрації, для яких оцінюватимемо реальне прискорення.
ТОНКОСТІННИЙ СТРИЖЕНЬ ЯК МОДЕЛЬ СПОРТИВНОГО ПРИЛАДДЯ
Вступ. Видовжені тонкостінні елементи циліндричної форми з відкритим профілем поперечного перетину широко застосовують у сучасних машинобудівних, будівельних конструкціях і спортивних приладдях. За розрахункові моделі таких елементів беруть оболонки або тонкостінні стрижні. Здебільшого модель тонкостінного стрижня за відповідністю не поступається моделям оболонки, залишаючись водночас суттєво простішою за структурою та відповідним математичним апаратом. Основи теорії тонкостінних стрижнів з відкритим профілем поперечного перетину заклали С. П. Тимошенком [1] і (Дж. М. Гере) [2]. Для циліндричної оболонки, характерні розміри якої (довжина, розмір поперечного перетину й товщина стінки) є величинами різного порядку, модель тонкостінного стрижня Тимошенка-Власова дає змогу одержати результати з прийнятною для інженерних розрахунків точністю.
ПОЄДНАННЯ СПЕЦІАЛЬНОЇ ПІДГОТОВКИ З НОВІТНІМИ ТЕХНОЛОГІЯМИ У СТРІЛЬБІ КУЛЬОВІЙ З ПІСТОЛЕТА
Актуальність. Спеціальна підготовка є вирішальним чинником у досягненні успіху в стрільбі кульовій спорті, який вимагає бездоганної концентрації, стійкості й повного контролю над тілом і розумом. Для спортсменів високого рівня детальний аналіз техніки, динаміки рухів та інших ключових елементів виконання пострілу стає можливим завдяки сучасним інноваціям, таким як система SMARTRIX. Ці технології відкривають нові горизонти для вдосконалення майстерності, забезпечуючи точний моніторинг і глибокий аналіз кожного етапу стрільби.
ПОРІВНЯЛЬНИЙ АНАЛІЗ ЗМІН КЛЮЧОВИХ МЕТАБОЛІТІВ У СЕЧІ СПОРТСМЕНІВ-ЛУЧНИКІВ ЗА РІЗНОГО НАВАНТАЖЕННЯ
До основних непатологічних / біохімічних метаболітів сечі належать сечовина, креатинін, молочна кислота, продукти вільнорадикального окиснення та низку неорганічних солей. Цілком відмінну картину нагромадження проміжних продуктів обміну речовин виявлено в біологічних рідинах організму спортсменів, який піддається періодичному фізичному навантаженню різної інтенсивності (М. Сибіль, 2008). Визначення концентрації кінцевих ключових метаболітів в біологічних зразках спортсменів за різні часові проміжки після виконання фізичних вправ і під час психологічних навантажень дає інформацію про метаболічні зміни фізіологічного стану їхньо- го організму та дає змогу відкоригувати індивідуальний підхід до тренування лучників (Б. Виноградський, 2007). Класичний інвазивний метод дослідження концентрації метаболітів створює додатковий психологічний стрес для спортсменів і чинить фізичні перешкоди в процесі реалізації завдань під час підготовки чи поліпшення результатів змагань. Тож неінвазивне визначення вказаних метаболітів (під час екскреції їх з сечею) є оптимальним методом біохімічного моніторингу за діяльністю спортсменів-лучників, особливо за їх психологічним станом під час змагального процесу. Дослідження проведено на базі кафедр стрільби та технічних видів спорту та біохімії та гігієни Львівського державного універвзяли участь 16 спортсменів: 5 майстрів спорту та 11 спортсменівкандидатів у майстри спорту зі стрільби з лука (юнаки, середній вік учасників – 19,8 ± 0,3 року). Щоб підтвердити ефективність впливу спеціалізованої методики регуляції психологічних станів спортсменів рамдомно поділили на дві групи (експериментальну й контрольну – по 8 спортсменів). Додатково лучники експериментальної групи перед кожним тренуванням регулярно (мінімум упродовж 8 тижнів) практикували методику аутотренінгу, яку запропонував тренер. Психологопедагогічні й біохімічні дослідження тривали з вересня до березеня та проходили двома етапами: під час тренувальних та офіційних змагань. Попередньо концентрацію молочної кислоти в сечі визначали за кольоровою реакцією Штрома, а сечовину – за допомогою колориметричного методу тестом фірми «Lachema» (Чехія). Статистичний аналіз даних, тобто (ймовірність різниці визначених показників (t-критерій Стьюдента) і нормальність розподілу (тест Шапіро–Уїлка) проводили за допомогою програми SPSS Statistics Base; для визначення відсотка впливу фізичного та психологічного чинників у зміни досліджуваних біохімічних маркерів організму спортсменів – одно- та двофакторний дисперсійний аналіз (Glantz S. A., 2012). Попередньо науковці встановили збільшення концентрації лактату під час виконання різних фізичних вправ у організмі спортсменів та волонтерів (нетренованих осіб) (М. Сибіль, 2014; А. Gáspari, et al., 2015; А. Pechlivanis, 2012). Під час виконання фізичних вправ різного навантаження (бігу) у крові волонтерів жіночої та чоловічої статі виявлено достовірне підвищення концентрації молочної, яблучної та 2-оксоглутарової кислот (А. Pechlivanis. et al., 2021). Тоді як через 30 хв у стані відносного спокою організму волонтерів концентрація лактату знизилася до номінальної концентрації цього метаболіту (А. Pechlivanis. et al., 2021). На етапі періодичних тренувальних змагань установлено, що внесок впливу використання лучниками методики аутотренінгу на результативність (поліпшення, зокрема влучність, результатів у середньому на 10–11 балів) та нагромадження молочної кислоти в сечі було недостовірним, а частка впливу становила в середньому 12,5%. Дисперсійний аналіз виявив вагомий внесок: частка впливу неврахованих чинників перевищувала 85%. Можемо підсумувати, що на етапі періодичних тренувань чинниками, які впливають на продуктивність спортсменів під час фізичного навантаження є все ж таки невраховані чинники (найвірогідніше, можна віднести фізичну підготовку, вроджену психологічну й індивідуальну фізичну витривалість кожного спортсмена). Довготривале застосування методики аутотренінгу (мінімум два місяці) достовірно збільшило внесок частки впливу застосованої спортсменами методики в зміни концентрації лактату в сечі лучників. Під час офіційних змагань встановлено, що внесок методики аутотренінгу в зміни нагромадження молочної кислоти становив 21,7% (р > 0,95). Хоча частка впливу методики аутотренінгу зросла, внесок неврахованих чинників у результативність спортсменівлучників залишався значним (77,3%). Щодо аналізу змін сечовини у сечі лучників, то за досліджуваних станів не встановлено достовірного внеску використання методики аутотренінгу на зміни показника. Частка внеску методики аутотренінгу на зміни екскреції сечовини була недостовірною і становила в середньому 1,1%. Для виокремлення часток впливу чинників на зміни концентрації метаболітів у сечі спортсменів за різних станів і порівняння часток їхнього впливу проведено серію двофакторного дисперсійного аналізу змін лактату й сечовини в сечі лучників за різних станів. Установлено, що зміни концентрації молочної кислоти в сечі визначали переважно, фізичною активністю та психологічним навантаженням спортсменів контрольної групи. Частки внеску зазначених чинників були достовірними й становили 80,0% і 3,5%, відповідно. Найвагоміший внесок на зміни рівня молочної кислоти в сечі спортсменів-лучників експериментальної групи двофакторний дисперсійний аналіз виявив для чинника методики аутотренінгу (68,4%) та чинника психологічного навантаження. Варто зазначити, що комплексне поєднання зазначених чинників для обох груп не проявляло достовірного впливу на досліджуваний показник. Частка пливу неврахованих чинників для обох груп спортсменів була помірною та становила в середньому 20,4%. Щодо оцінювання впливу перерахованих чинників на зміни нагромадження сечовини у сечі лучників, то внесок їх був мінімальним і недостовірним, окрім частки впливу чинника психологічного навантаження 12,9% (р > 0,95). В основному зміни сечовини в сечі спортсменів залежали від інших неврахованих чинників в експерименті (до яких можна віднести тип і режим харчування, якість і склад їжі, інтенсивність метаболізму тощо). У результаті проведеного дисперсійного аналізу встановлено, що періодичне застосування спортсменами методики ауторенінгу впродовж 8 тижнів (мінімум) достовірно позитивно знижує концентрацію лактату в сечі за різного психологічного навантаження, тоді як зміни сечовини в сечі спортсменів визначають за внутрішніми неврахованими чинниками. Вважаємо, що маркером оцінювання психологічного навантаження спортсменів-лучників за різних типів навантаження може виступати лактат (молочна кислота).
ПРОЄКТНА ДІЯЛЬНІСТЬ У СФЕРІ ФІЗИЧНОЇ КУЛЬТУРИ І СПОРТУ
Проєктну діяльність в освітньо-науковій сфері аналізують у двох ключових аспектах: 1) як здійснення освітньо-професійної та наукової підготовки за проєктною технологією (або, як її називають інакше, – методом проєктів) та 2) як підготовка проєктів (грантових заявок, проєктів розвитку й розбудови, залучення фінансування тощо). Дотично до вказаного (інколи навіть синонімічно) у сфері фізичної культури і спорту також створення й планування майбутньої діяльності, спрямованої на досягнення конкретних завдань у сфері фізичної культури та спорту, наприклад розроблення програм тренувань, спортивних заходів, оздоровчих ініціатив, стратегій розвитку спортивних організацій, створення / модернізація спортивної інфраструктури, залучення до рухової активності населення територіальних громад тощо. Акцентуємо увагу на позиціях, які є спільними для всіх трьох зазначених напрямів: – визначення цілей (ініціація з обов’язковим попереднім моніторингом / аналізом ситуації щодо необхідності / актуальності, ресурсів, потреб, можливостей); – розроблення концепції / стратегії / місії / візії; – планування з бюджетуванням (детальний план дій з кошторисом); – реалізація; – управління ризиками; – моніторинг і контроль з можливим коригування плану дій чи фінансовим забезпеченням; – оцінювання результатів (завершення або можлива пролонгація). Логічно, що це лише загальна, орієнтовна логічна послідовність етапів, проте їх розуміння уможливлює реалізацію проєктної діяльності на рівні досягнення поставлених цілей. На наше переконання, варто приділити увагу «управлінню ризиками», оскільки ця позиція супроводжує будь-яку проєктну діяльність, особливо в змінних умовах сьогодення – практично в умовах невизначеності. України визначав фокусністю своєї діяльності активну співпрацю з територіальними громадами, тому змістовий контент окремих навчальних дисциплін спеціальності «Фізична культура і спорт» спрямований на ознайомлення з проєктною діяльністю у сфері та передбачає створення власного проєкту (хоча б схематичного / без фінансової конкретизації). Наведемо декілька прикладів проєктів, які запропоновав здобувачам другого (магістерського) рівня вищої освіти автор для розроблення: залучення дітей і молоді вашої громади до рухової активності в цілому або до занять вашим видом спорту (з урахуванням наявних ресурсних можливостей) (навчальна дисципліна «Проєктна діяльність у сфері ФК і спорту»); обрати будь-який бренд у ФК і спорті (який існує або який ви створюєте, включно з персональним іміджем) та окреслити історію виникнення, сучасне просування на ринку товарів і послуг (з урахуванням PR та фінансових аспектів), перспективи просування (або занепаду) у світі та Україні (навчальна дисципліна «Інтелектуальна власність у сфері ФК і спорту»); запропонувати новацію – управлінську зміну на рівні зична культура і спорт», у НУБіП України привабливою та окреслити шляхи і механізми її впровадження реалізації (навчальна дисципліна «Менеджмент і маркетинг у сфері ФК і спорту»). Зрозуміло, що кожен викладач має свої напрацювання й здобутки, проте, з нашого погляду, проєктна технологія, яка передбачає розроблення проєктів відповідно до фокусності освітньої (освітньо-професійної, освітньонаукової) програми є засвідченням реальної проєктної діяльності у сфері фізичної культури і спорту на етапі підготовки професійних кадрів у закладах вищої освіти. А в поєднанні з можливістю брати участь у команді з розроблення та впровадження міжнародних проєктів надає колосальних досвід реалізації власних можливостей і залучення ресурсів (людських та фінансових) до розбудови громади, галузі, держави загалом.
МОДЕЛЮВАННЯ ПОЛЬОТУ МІШЕНІ В СТЕНДОВІЙ СТРІЛЬБІ
Стендова стрільба – спеціалізований вид рухової активності, у якому одним із визначальних елементів ефективності цілеспрямованих дій людини є точне передбачення траєкторії польоту мішені. Для удосконалення навчально-тренувального процесу важливо використовувати засоби моделювання, які дають змогу прогнозувати положення мішені в різні моменти часу з урахуванням впливу аеродинамічного опору й зовнішніх чинників, таких як вітер [4]. Загалом можна виокремити кілька підходів до побудови математичних моделей польоту мішені [1–3]. Класичне механічне моделювання (модель твердого тіла), де в основі лежить диференціальне рівняння другого закону Ньютона: Аеродинамічне моделювання, за якого враховують форму тарілки (диска), її орієнтацію в повітрі, обертання (гіроскопічний ефект). Може базуватися на чисельному моделюванні (CFD – Computational Fluid Dynamics). Емпіричне моделювання, за якого будують моделі на основі даних про реальні траєкторії (з використанням відеоаналізу або оптичних трекерів). Системно-аналітичне моделювання, під час якого поєднують фізичні, технічні й біомеханічні параметри в комплексній моделі. Мета роботи – запропонувати уточнену математичну модель польоту мішені у стрільбі на круглому стенді, що задовольняє потреби практики точності й подати чисельні значення координат траєкторії цієї мішені (тарілки).
МОДЕЛЬ КВАЛІФІКАЦІЙНОЇ СТРУКТУРИ СПОРТИВНИХ ТРЕНЕРІВ
Постановка проблеми. Сьогодні в Україні відбувається реформування сфери фізичної культури і спорту. Основним мотивом цього процесу є орієнтація на європейські стандарти, а кінцевим завданням – інтеграція фізкультурно-спортивної діяльності українців у європейський простір. Аналіз останніх досліджень і публікацій. Міжнародна структура спортивного тренерства (ISCF) визначає професійні рівні спортивного тренера на підставі вимог до тренерських посад (ролей) і конкретизації рівнів тренерської компетентності. Центральною вимогою до тренерської діяльності в усіх контекстах є залучення спортсменів до навчально-тренувальних занять і змагань, які спрямовані на досягнення бажаних для спортсменів результатів. Для визначення розмірів оплати праці тренерів, затверджено чотири рівні тренерської діяльності: помічник тренера, тренер, старший тренер і головний тренер. Відповідно до Європейської кваліфікаційної структури (EQF) помічника тренера віднесено до 3-го рівня, тренера – до 4-го і 5-го рівнів, старшого тренера – до 6-го рівня і головного тренера – до 7-го рівня [4]. Водночас науковці встановили, що тренувальний процес спортсменів здійснюють тренери-волонтери (добровольці), тренери з частковою оплатою праці й тренери з повною оплатою праці. Співвідношення цих категорій тренерів змінюється залежно від статусу, структури й ресурсу кожного виду спорту в різних країнах. Тож тренерську діяльність варто вважати змішаною професійною діяльністю. [3]. У сучасній Європейській кваліфікаційній структурі тренерів, які провадять професійну діяльність за оплату, віднесено до 3–7 рівнів, тренерів, які професійно працюють з початківцями на волонтерських засадах – до фахівців 2-го рівня, а кваліфікованих спортсменів, які передають свій досвід початківцям – до фахівців 1-го рівня [4]. Сьогодні в різних країнах Європи фахівці узгоджують національні вимоги до професійної підготовки й кваліфікації спортивних тренерів із вимогами міжнародної структури спортивного тренерства. В Україні підготовка працівників сфери фізичної культури і спорту здійснюється відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про фізичну культуру і спорт», інших нормативних документів, серед яких Національна рамка кваліфікацій, яка передбачає системний і структурований за компетентностями опис кваліфікаційних рівнів [2]. Перелік професій і посад працівників сфери фізичної культури і спорту, а також вимоги до змісту їх діяльності конкретизовано в Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 85. Спортивна діяльність) [1]. Однак сьогодні немає затвердженої класифікації професій фахівців сфери фізичної культури і спорту відповідно до рівнів Національної рамки кваліфікацій, що вказує на актуальність проведення досліджень у цьому напрямку як потрібного етапу євроінтеграції галузевих фахівців.
ФІЛЬТРАЦІЯ ДВОВИМІРНИХ СИГНАЛІВ У ЛІНІЙНО-ФІЛЬТРОВИХ МОДЕЛЯХ
Вступ. Багато прикладних задач (зокрема опрацювання інформації, лідарні рівняння і т. п.) зводяться до інтегральних рівнянь типу згортки. Вхідні дані задаються у дискретному вигляді. Це вимагає використання числових методів розв’язування цих рівнянь. Відомо два основні підходи до числового розв’язування інтегральних рівнянь I-го роду типу згортки: використання уточнювальних алгоритмів тихоновського типу або апроксимація вихідного рівняння. Обидва ці методи не позбавлені деяких недоліків [1, 2]. Використання алгоритмів тихоновського типу призводить до втрати вольтерровості, що значно знижує можливість відновлення шуканих функцій для розглядуваних областей їх застосування застосування малих кроків сітки. Головним недоліком другого напрямку є відсутність обліку нестійкості числового розв’язку до похибок вхідної інформації, що виводить розв’язок збуреного рівняння за межі множини коректності. Крім того, не всі квадратурні формули породжують збіжні методи. Опрацьовуючи багатовимірні сигнали, використовують більшість операцій із теорії одновимірних. Однак математичні методи опису багатомірних сигналів не відзначаються тією завершеністю, яка характерна для математичних методів опису одновимірних. Наявні методи розв’язку рівнянь типу згортки не завжди виконують умови, поставлені перед обчислювальним процесом, зокрема в досягненні потрібної точності обчислень. Метою роботи є побудова спектрального методу фільтрації двовимірних сигналів в базисі многочленів Чебишова–Лагерра. Отримані результати. Побудовано спектральний метод розв’язування інтегрального рівняння у базисі многочленів Чебишова–Лагерра. У рівності (1) позначено:a, μ – постійні,|a|<∞, |μ|<∞; f(x,y) – шуканий вхідний сигнал; k(x,y) – апаратна функція (ядро рівняння); φ(x,y) – вихідний сигнал. Шуканий вхідний сигнал f(x,y) відновлюється рядом де – многочлени Чебишова- Лагерра, Вважають, що функції, які входять у рівність (1), виконують умови, які дають змогу розкласти їх у відповідні ортогональні ряди. Формула для обчислення невідомого спектра fl,k Редукція згортки у базисі функцій Лагерра. Оскільки базис Лагерра є ефективним для розв’язування рівнянь типу згортки, то, ураховуючи зв’язок між функціями та многочленами Лагерра, ймовірно, що аналогічні результати є й для функцій Лагерра. Теорема. Нехай функції k(t),φ(t) та f(t) зображаються рядами типу (1). Тоді невідомі коефіцієнти fn шуканого розв’язку обчислюють за формулою де kn та φn – коефіцієнти ортогональних рядів функцій k(t) і φ(t) за базисом функцій Лагерра. Цей метод переноситься й на розв’язування таких інтегральних рівнянь типу згортки: де a та μ – деякі постійні. У цих випадках коефіцієнти Фур’є–Лагерра невідомих функцій f(t) обчислюватимуть за формулами Висновок. Отримані результати дають змогу визначити ортогональний спектр fl,k сигналу f(x,y) за відомими спектрами kl,k та φl,k Отож можна вважати, що розв’язано інтегральне рівняння типу згортки спектральним методом у базисі многочленів Чебишова–Лагерра. Оскільки у розглянутому базисі інтегральна згортка переходить точно у згортку рядів, то виключається процедура дискретизації, а разом із тим, і зумовлені нею помилки.
ВИКОРИСТАННЯ ЦИФРОВИХ ІНСТРУМЕНТІВ У ШКІЛЬНОМУ ФІЗИЧНОМУ ВИХОВАННІ
Вступ. Сучасний освітній процес зазнає значних трансформацій під впливом цифрових технологій, які дедалі більше інтегруються в різні сфери навчальної діяльності, зокрема у фізичне виховання [1]. Використання цифрових застосунків, дає змогу не лише підвищити ефективність навчального процесу, а й створює нові можливості для індивідуалізації занять, моніторингу рухової активності учнів і підвищення їхньої мотивації до занять [2]. Водночас рівень обізнаності й готовності вчителів фізичної культури щодо використання цифрових технологій залишається неоднорідним, що вимагає детального аналізу цієї проблематики [3]. фізичної культури про цифрові додатки, аналіз частоти й способів їхнього використання в навчальному процесі, а також виявити переваги, труднощі й способи поліпшення цифровізації фізичного
ЧИСЕЛЬНЕ МОДЕЛЮВАННЯ ЯК ЗАСІБ ПРОГНОЗУВАННЯ ДОСЯГНЕНЬ СНАЙПІНГУ
Моделювання на основі елементів прогнозування ґрунтується на результатах, які на момент ухвалення рішення ще невідомі або перебувають в недосліджуваному діапазоні значень аргументів. Спрогнозуємо результати снайпінгу, ґрунтуючись на апроксимації наявних даних тією чи тією залежністю, і розрахуємо за нею значення функції в потрібній області значень аргумента. Для дослідження прогнозованої дальності прицільного пострілу як одного з критеріїв оцінювання майстерності снайпера застосуємо чисельне моделювання. Найвагоміші на сьогодні досягнення снайпінгу [1]: 1. Сержант артилерійського полку Carlos Norman Hathcock, США, кулемет Browning M2, 1967 р., В’єтнам – 2286 м. 2: Капрал Rob Furlong, Канада, гвинтівка McMillan Tac‑50, 2002 р., Афганістан – 2429 м. 3. Сержант-рейнджер Brian Kraemer, США, гвинтівка Barrett М82А1, 2004 р., Ірак – 2299 м. 4. Капрал кінної кавалерії Craig Harrison, Великобританія, гвинтівка L115A3 Long Range Rifle Accuracy Internation, 2009 р., Афганістан – 2475 м. 5. Снайпер спецпідрозділу «Joint Task Force 2» (ім’я засекречене), Канада, гвинтівка McMillan Tac‑50, 2017 р., Ірак – 3540 м. лодар обрію” («Horizon’s Lord»), 18.11.2023 р., Херсонська область – 3800 м. У разі прогнозування екстраполяції на основі зв’язку між головною ознакою та чинником часу головної ознаки вибираємо рекордні результати (дальність ураження) за роки. Вихідний динамічний ряд за попередній період апроксимується так: де y – головна прогнозована ознака, t – час, ai, (i=0,...K) – коефіцієнти, які підлягають визначенню. В обчислювальній практиці пропонують обмежитися найпростішим випадком: двома коефіцієнтами (i=0,1). Якщо ж емпіричні дані значно відрізняються від лінійних, то проводиться лінеаризація емпіричної кривої, тобто обмежуються функцією y=ao+a1t . Для аналізу зміни дальності ураження з роками занесемо одержані емпіричні дані в таблицю: Рік (t) 1967 2002 2004 2009 2017 2023 Дальність (y) 2286 2429 2299 2475 3540 3800 Вузли інтерполяції (i) 0 1 2 3 4 У цьому разі коефіцієнт регресії можна визначити за методом найменших квадратів, тоді нормальна система матиме вигляд: Згідно із заданою таблицею емпіричних даних (маємо шість точок, тобто K=6) можемо побудувати допоміжну таблицю для знаходження невідомих коефіцієнтів і тоді в нашому конкретному випадку отримаємо: . Звідси маємо a0≈–2801, a1≈3.3, , а отже, шуканою функцію є y=a0+a1t=3.3t–2801. Взявши аргумент (рік) t=2025 і підставивши в обчислену функцію, отримаємо y(2025)=3.3*2025–2801≈3882. Отже, можемо прогнозувати, що у 2025 року снайпери досягнуть дальності ураження 3882 м. Верифікувати одержані результати можна за допомогою екстраполяції многочленами. Для аналізу зміни дальності ураження з роками врахуємо рядок вузлів інтерполяції. Не обмежуватимемося найпростішим (лінійним) випадком (тобто двома коефіцієнтами), а побудуємо інтерполяційний многочлен Лагранжа (тоді K=5 ): Після обчислень шуканий інтерполяційний многочлен Лагранжа можна записати у вигляді: Взявши аргумент (рік) t=2025 і підставивши у побудований інтерполяційний многочлен Лагранжа, отримаємо прогнозовану дальність снайперського ураження в цьому році: Екстраполяційне значення є співвимірним із значенням лінійної апроксимації
ПРОСТОРОВА ДОСТУПНІСТЬ МІКРОРАЙОННОЇ СПОРТИВНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ У МІСТІ ЛЬВОВІ
Створення доступного спортивного середовища відіграє важливу роль у сталому розвиткові сучасного міста, адже забезпечення рівних можливостей для користування спортивною інфраструктурою сприяє соціальній згуртованості, підвищенню якості життя й підтримці здоров’я мешканців. Вона має важливе значення особливо під час соціальних змін, які відбуваються в суспільстві, внаслідок чого зростають потреби в реабілітації та фізкультурнооздоровчій діяльності населення. У просторі міста важливе місце належить мікрорайонним спортивним спорудам, які обслуговують місцеве населення щодня і задовольняють повсякденні потреби людей. Радіус оптимальної доступності таких споруд – 500 м, що відповідає їх розміщенню в житловому районі [2]. Загалом у Львові є 358 спортивних майданчиків, серед яких футбольні поля, волейбольні й баскетбольні в настільний теніс, також останнім часом побільшало комплексних спортивних майданчиків, на яких можна проводити тренування з різних видів спорту. Майданчики розташовані по усіх районах Львова, але найбільша їх кількість зосереджена у Сихівському – 113, Шевченківському – 98, Франківському – 94 та Залізничному районі – 92 майданчики, а найменше їх є у Галицькому районі – 56. Проте, якщо проаналізувати співвідношення кількості спортивних майданчиків до площі району, то найкраще забезпеченими районами є Галицький район 7 од./км2 та Франківський 6 од./км2, найнижчі показники має Шевченківський район – 1 спортивний майданчик на км2. Проза допомогою методу оцінювання ядерної щільності (Kernel Density Estimation, KDE) програми QGIS на основі даних, отриманих з геопорталу OpenStreetMap [1]. Цей метод дав змогу оцінити інтенсивність розподілу спортивних об’єктів, з урахуванням їхнього розташування й щільності в певних зонах міста. Найвища концентрація спортивних об’єктів зосереджена в центральній частині Львова, натомість низька концентрація характерна для околиць, що свідчить про обмежену доступність спортивної інфраструктури в периферійних зонах міста. Просторову доступність мікрорайонних спортивних споруд для мешканців Львова оцінювали за допомогою аналізу розташування житлових будівель відносно зазначених об’єктів, оскільки рівень доступності безпосередньо залежить від їх близькості до житлової забудови. Геоінформаційний аналіз перетину просторового шару житлових будівель із 500 м зоною навколо спортивних споруд дав змогу визначити для кожного району кількість житлових будівель у межах цієї зони (табл.). На основі одержаних значень розраховано відсоток житлових будівель кожного району міста із доступом до спортивної інфраструктури, що дає змогу оцінити просторову нерівномірність забезпечення спортивними спорудами.
ВІДЕОЗАБЕЗПЕЧЕННЯ МОДУЛЯ «ГІМНАСТИКА» ДИСЦИПЛІНИ «ТЕОРІЯ, МЕТОДИКА ТА ПРАКТИКА ГІМНАСТИКИ, РИТМІКИ І ХОРЕОГРАФІЇ, ОСМЗ» ДЛЯ СТУДЕНТІВ ЗАОЧНОЇ ФОРМИ НАВЧАННЯ
Сучасні вимоги до навчання орієнтовані на внесення у навчальний процес новизни, яка зумовлена специфікою різних технологій на вчання, використанням нових підходів і методики подання мате- Під час навчання рухових дій і навичок, визначення рівня стання комп’ютерних технологій, які давно застосовують у освітньому процесі сучасної вищої школи [2, 3]. Учені відзначають, що використання навчально-методичних відеоматеріалів сприяє формуванню й розвитку комунікативної компетентності, підвищенню мотивації вивчення дисципліни та є невичерпним джерелом навчального матеріалу [1]. Педагогічна, науково-практична дисципліна «Гімнастика» є обов’язковим навчальним предметом у системі освіти й виховання молодого покоління. Як навчальний предмет її викладають у закладах вищої освікультури» або «Фізичного виховання»). Гімнастика – це система спеціально дібраних фізичних вправ, методичних прийомів, які застосовують для зміцнення здоров’я, гармонійного фізичного виховання й удосконалення рухових здібностей людини, її сили, спритності, бистрості, витривалості тощо [4, 5]. Навчання студентів у ЗВО фізкультурно-спортивного профілю відбувається на денній або заочній формі навчання відповідно до навчальних й освітніх програм. Навчальними програмами й графіками на кожну теоретичну та практичну дисципліну передбачено певну кількість аудиторних годин і годин для самостійної роботи. Освітньою програмою для спеціальності 014 «Середня освіта (фізична культура)» та 017 «Фізична культура і спорт» передбачено вивчення практичної дисципліни «Теорія, методика та практика гімнастики, ритміки і хореографії, організація спортивно-мистецьких заходів», яка складається із чотирьох модулів, два з яких стосуються гімнастики. А саме: вивчення історії, теорії і методики викладання гімнастики, термінології, оволодіння основами техніки вправ і професійно-педагогічними навичками та уміннями і т. п. Дисципліну вивчають студенти денної та заочної форми навчання на першому та другому курсах. На теоретичних і практичних заняттях для більш доступного й деталізованого вивчення матеріалу використовують різні технічні засоби, зокрема відеоматеріали: відеопосібник з гімнастики, відеокомплекси вправ, окремих елементів тощо. ня, які мають невелику кількість аудиторних годин, як порівняти з денною формою навчання. То ж використання відеопосібника, який містить чотири розділи: теоретичні відомості, стройові вправи і страховка (жіночі види, вправи категорії «В», чоловічі види, вправи категорії «В») – дає змогу студентам більш повно й детально ознайомитися та вивчити теоретичні і практичні питання. Подані елементів і вправ розширюють наочну уяву студентів про матеріал, який вони вивчають. Окремим розділом подано прийоми допомоу використанні є поділ матеріалу відеопосібника на окремі розділи, які можна зупиняти, повторювати й так більш детально засвоювати теоретичні та практичні завдання. Висновок. Використання відеопосібників значно збагачує процес навчання гімнастики, робить його більш наочним, доступним та ефективним, сприяючи кращому розумінню та засвоєнню матеріалу. Студенти можуть переглядати відео стільки разів, скільки їм треба, щоб краще зрозуміти й запам›ятати техніку. Це особливо Відеопосібники можуть бути доступні в будь-який час і в будь-якому місці, де є інтернет або комп’ютер. Це дозволяє студентам практикуватися самостійно, повторювати матеріал вдома, виконувати самостійні та контрольні роботи.
БІОКІНЕМАТИЧНІ МОДЕЛІ ЦІЛІСНОГО ПОСТРІЛУ НА КРУГЛОМУ СТЕНДІ
Вивченню техніки стрільби на круглому стенді присвячено багато праць науковців [2, 3, 4, 5]. Вони досліджували біомеханіку спеціалізованих рухів і вплив тренувань на поліпшення технічних навичок стрільби. Успіх спортсменів на круглому стенді (вправа skeet) залежить від точності й швидкості реакції, що вимагає від стрільців високого рівня технічної підготовленості. Правильна постава, контроль дихання та узгодженість рухів є ключовими для ефективного влучення в стрілецьку мішень [1]. Важливе значення для удосконалення технічної підготовки на круглому стенді посідають відповідні біокінематичні моделі рухових дій, що є однією з найдієвіших технологій формування спортивної майстерності стрільців. Для побудови ефективних моделей потрібні точні величини кінематичних параметрів, що пов’язано з використанням спеціалізованих технічних засобів контролю. У світовій практиці для контролю та створення відповідних біомеханічних моделей складних процесів у стрільбі стендовій використовують різні технічні засоби контролю та вдосконалення техніки стрільців, зокрема відеоаналіз і високошвидкісне знімання, системи трекінгу руху (MotionTracking Systems), електронні тренажери, комп’ютерне моделювання, симуляції тощо. Удосконалення методів контролю та аналізу рухів стрільців дає змогу підвищити якість тренувального процесу, знижуючи ймовірність технічних помилок. Це особливо важливо для спортсменів високого рівня майстерності, де невелика помилка може вплинути на результат пострілу. Тож удосконалення технічної майстерності спортсменів на основі формування та застосування біокінематичних моделей цілісного пострілу в процесі підготовки висококваліфікованих стрільців на круглому стенді є актуальним. Для цього, окрім педагогічних методів дослідження, використовуватимуть інструментальні, зокрема відеоаналіз високошвидкісними камерами, тривимірний (3D) аналіз рухів, біомеханічне моделювання й комп’ютерне моделювання, гіроскопічні та акселерометричні датчики та математичні методики аналізу одержаних цифрових даних, наприклад методи кінематичного й динамічного аналізу, математичне моделювання, методи регресійного аналізу, чисельні методи розв’язання диференціальних рівнянь, методи оптимізації, аналіз часових рядів. Отже, біокінематичні моделі забезпечують глибше розуміння теоретичних основ стрілецької майстерності, що важливо для наукового обґрунтування методів тренування і вдосконалення техніки стрільців.
АНТРОПОМЕТРИЧНІ МОДЕЛІ ФІЗИЧНОГО РОЗВИТКУ БОРЦІВ
Вступ. Для оцінювання рівня фізичного розвитку спортсменів антропологи на основі численних вимірів і дослідів розробили системи шкал і моделей, що визначають пропорції окремих частин тіла, характерних для гармонійного розвитку людей. У спеціальній літературі наявні різні аспекти вивчення рівня фізичного розвитку борців, часто трапляються альтернативні й цікаві погляди із зазначеної проблематики [1,2,3]. Художники Стародавньої Греції та Риму з огляду на спостереження за тілом живої людини створювали канони чоловічої краси. Геніальні стародавні скульптори на основі вимірів і математичних розрахунків пропорцій тіла втілювали в статуї Геракла і Аполлона ідеал краси атлетично складених чоловіків. Згідно з давньогрецьким каноном пропорції окремих частин тіла за гармонійного розвитку мускулатури мають визначені співвідношення обводу грудної клітки (ОГК) до обводу таза (ОТ), які становлять 10:9 (якщо ОГК дорівнює 100 см., то ОТ повинен відповідати 90 см), обвід шиї (ОШ) дорівнює 38% – ОГК і становить 38 см (обвід правого біцепсу + обвід лівого біцепсу): 2 = 36% від ОГК і відповідає 36 см (обвід правого передпліччя + обвід лівого передпліччя): 2 = 30% від ОГК і дорівнює 30 см. Обвід талії = 75% ОГК = 75 см. Обвід стегна = 60% ОТ = 54 см. Обвід гомілки = 40% ОТ = 36 см. Обвід шиї = 2/3 обводу стегна = 36 см. Наведені пропорції обводу окремих частин тіла за гармонійного розвитку мускулатури показують, що співвідношення обводу грудної клітки повинно бути співрозмірне із талією, обвід нижніх кінцівок має зберігатися з обводом верхніх кінцівок, щоб виключити диспропорційний розвиток різних м’язових груп. Мета дослідження – систематизувати інформацію та розробити антропометричних моделі оцінювання фізичного розвитку борців.
ВИКОРИСТАННЯ ІННОВАЦІЙНИХ ТЕХНІЧНИХ ЗАСОБІВ У ТРЕНУВАЛЬНОМУ ПРОЦЕСІ ГРУП ПОЧАТКОВОЇ ПІДГОТОВКИ В ГІМНАСТИЦІ ХУДОЖНІЙ
Художня гімнастика як видовищний і динамічний вид спорту поєднує елементи гімнастики, танцю та акробатики. Сучасна художня гімнастика вимагає від спортсменок не лише високого рівня фізичної підготовки, гнучкості, сили й координації, й виразності, артистизму та музикальності. Кожен виступ – це міні-вистава, де гімнастка за допомогою рухів тіла та роботи з предметами (обруч, м›яч, булави, стрічка) розповідає історію та передає емоції під музичний супровід [1, 4]. Етап початкової підготовки є фундаментом для майбутніх успіхів у художній гімнастиці. Саме на цьому етапі (6–8 років) закладаються базові фізичні якості (гнучкість, кмітливість, координація рухів, сила тощо), технічні навички й любов до цього витонченого виду спорту. Тренери на цьому етапі мають бути не лише кваліфікованими фахівцями, й уважними педагогами та психологами, здатними зацікавити дітей і створити сприятливі умови для їхнього розвитку, використовуючи різноманітні методи, форми проведення занять, інноваційні технічні засоби [2, 3, 4]. До таких на сьогодні можна віднести: кубики для розтягування, напівсфери, балансувальні подушки (диск), дерев’яні балансувальні борди тощо. Зважаючи на юний вік учасниць навчально-тренувального процесу груп початкової підготовки, доречним є використання цікавих естафет і супроводжувальних веселих мелодій, різноманітних ігрових завдань, ігор та вправ з різними кольоровими предметами, технічними засобами тощо. Одним із цікавих інноваційних технічних засобів, який було застосовано у тренувальному процесі груп початкової підготовки, є кубики (блоки) для розтягування та балансувальні подушки та кольорами є чудовим й універсальним інструментом, особливо корисним на етапі початкової підготовки в художній гімнастиці. Кубики для розтягування – це зазвичай легкі, але міцні блоки прямокутної форми, виготовлені з різних матеріалів, таких як піна, бамбук, фелема та ін. Для груп початкової підготовки розроблено блоки навчальнотренувальних завдань із використанням кубиків, які почергово застосовуються на заняттях: для розвитку гнучкості; для розвитку рівноваги; для стрибкової координації; для розвитку кмітливості. Кубики допомагають юним гімнасткам поступово збільшувати амплітуду рухів. Дітям часто не вистачає природної гнучкості для тіло в потрібному положенні, коли виконують опору ногою або руками, зменшуючи напруження та дозволяючи м›язам поступово розтягуватися. Це зменшує дискомфорт і страх перед болем під час Для розвитку рівноваги кубик або балансувальну подушку (диск) використовують як платформу, на якій виконують різноманітні статичні стійки, вправи в різних положеннях, що вимагає від дитини контролювати своє тіло й утримувати рівновагу. Третій блок завдань спрямований на виховання координації стрибкові вправи з використанням різної кількості кубиків. Усі блоки подаються переважно в ігровій формі, що підвищує емоційне тло заняття, робить заняття цікавими та запобігає монотонності. Педагогічні спостереження та бесіди з тренерами свідчать про те, що такий підхід із використанням простих і доступних технічних засобів (кубиків) викликає зацікавленість, активність дітей, дає змогу розвивати якості й вивчати певний обсяг і послідовність вправ, а також урізноманітнює навчальний процес. Наступним етапом наших досліджень є визначення ефективності застосування розроблених блоків завдань із використанням гімнастичних кубиків у навчальнотренувальному занятті гімнасток групи початкової підготовки. Висновок. Інноваційні технічні засоби мають бути інтегровані в навчальний процес розумно та з урахуванням вікових особливостей дітей. Кубики для розтягування та балансувальні подушки (диск) є цінним інструментом у художній гімнастиці на етапі початкової підготовки. Вони сприяють поліпшенню емоційного стану, є безпечними у використанні, допомагають дітям освоювати базові елементи, розвивати фізичні якості і роблять тренувальний процес більш комфортним і результативним.
НОВІТНІ ТЕХНОЛОГІЇ ТА ЕКОНОМІЧНІСТЬ У БУДІВНИЦТВІ ТА ВИКОРИСТАННІ СТРІЛЕЦЬКИХ ТИРІВ
Вступ. У сучасних умовах збільшуваної популярності стрілецького спорту та потреби оптимізації витрат на будівництво й експлуатацію стрілецьких тирів важливим стає впровадження новітніх технологій і альтернативних підходів до організації таких об›єктів. Інноваційні рішення, включно з використанням мобільних тирів, адаптацією наявних приміщень і застосуванням передових матеріалів, дають змогу значно скоротити витрати, підвищити рівень безпеки та створити комфортні умови для спортсменів. Мета – проаналізувати й вивчити перспективні технологічні рішення у будівництві та експлуатації стрілецьких тирів, які сприятимуть економічній ефективності й безпечності їх функціонування.
ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ У ФІЗИЧНОМУ ВИХОВАННІ: СУЧАСНІ ТРЕНДИ Й ПЕРСПЕКТИВИ
Сучасний розвиток цифрових технологій відкриває нові можливості для вдосконалення процесу фізичного виховання, роблячи його більш доступним, ефективним та інтерактивним. Інтерактивні технології, зокрема віртуальна й доповнена реальність, мобільні додатки, гейміфікація та онлайн-платформи, сприяють підвищенню мотивації та залученості учнів і студентів до занять фізичною активністю. В умовах цифрової трансформації освіти інтеграція таких технологій дає змогу адаптувати навчальний процес до сучасних вимог, розширюючи можливості індивідуалізованого підходу та дистанційного навчання. Однак, попри потенціал інтерактивних технологій, питання їхньої ефективності, методологічних основ та перспектив розвитку потребує подальшого наукового дослідження. Це визначає актуальність теми й потребу аналізу сучасних трендів і можливостей застосування інтерактивних технологій у фізичному вихованні. Мета – проаналізувати сучасні інтерактивні технології у фізичному вихованні, визначити їхні основні особливості, можливості застосування й перспективи розвитку в контексті цифровізації освіти та спорту. В дисципліні фізичне виховання досліджують вплив інтерактивних технологій навчання на студентів вищих навчальних закладів, зокрема, І. Д. Смолякова та ін. (Смолякова та ін. 2023). Автори підкреслюють важливість застосування інтерактивних методів у навчальному процесі, таких як використання мультимедійних засобів, віртуальних тренажерів та онлайн-платформ для підвищення ефективності навчання студентів. Акцентують на інтеграції інтер активних технологій у навчальному процесі фізичного виховання Н. О. Картошкіна та Є. В. Білаш (Картошкіна, & Білаш, 2023). Мобільні застосунки та персональні пристрої дозволяють визначати фізичну активність, збирати дані про стан здоров’я та надавати персоналізовані тренувальні програми. Інтерактивні симулятори та тренажери часу. Онлайн-платформи й системи дистанційного навчання допомагають організувати інтерактивні заняття й відеоконференції, що робить фізичне виховання доступним незалежно від географічного розташування. Ігрові технології підвищують залученість учасників завдяки використанню елементів змагання й системи нагород, що стимулює активну участь у навчальному процесі. Перспективи досліджень у сфері інтерактивних технологій у фізичному вихованні охоплюють кілька важливих напрямів. Одним із них є розвиток адаптивних і персоналізованих систем навчання, що дають змогу коригувати тренувальний процес відповідно до рівня підготовленості користувача. Використання віртуальної та доповненої реальності має великий потенціал для створення реалістичних тренувальних умов. Також важливими дослідження мобільних застосунків і персональних пристроїв для моніторингу фізичної активності. Застосування гейміфікації може суттєво підвищити мотивацію учнів і студентів до регулярних занять фізичними вправами. Вивчення впливу цих технологій на психофізичний стан користувачів і можливості їх застосування в реабілітації також є важливими аспектами для подальших досліджень. Отже, інтерактивні технології значно підвищують ефективність навчального процесу у фізичному вихованні, оскільки забезпечують високу ефективність, персоналізований підхід і миттєвий зворотний зв’язок. Подальша інтеграція новітніх технологій у фізичне виховання допомагає не лише оптимізувати навчальний процес, а й сприяти популяризації здорового способу життя серед студентів та учнів.
ІМПЛЕМЕНТАЦІЯ МОДЕЛЮВАННЯ НОВІТНІХ ШАХОВИХ ТЕХНОЛОГІЙ У ТРЕНУВАННЯХ ВИСОКОКВАЛІФІКОВАНИХ ШАХІСТІВ НА БАЗІ ШАХОВОГО ДВИГУНА STOCKFISH
Вступ. Шахи у своєму початковому вигляді виникли в Азії майже 1500 років і згодом стали однією з найпопулярніших інтелектуальних настільних ігор. Спочатку до них ставилися як до розваги, потім найкращі шахісти зрозуміли, що можуть розраховувати на матеріальну винагороду за умови впровадження у свою підготовку різного рівня програми. Найбільший призовий фонд у шаховому матчі на сьогодні становить 5 мільйонів доларів у товариському матчі між Робертом Фішером і Борисом Спаським 1992 року. Зараз багато людей заробляють на життя шахами. Найкращі гравці можуть розраховувати на гідні призи. Також можна заробити, тренуючи й проводячи заняття із використання комп’ютерів для допомоги шахістам. Алгоритми, що використовують у шахових програмах (так звані шахові двигуни), ставали досконалішими та адаптованішими до поточних можливостей. Зараз навіть аматори використовують шахові програми для перегляду партій. Перший ігровий автомат створили понад 80 років тому. Тоді ж з›явилися перші шахові програми. Переважно вони пропонували найкращі ходи через певні алгоритми та продовжували вдосконалення через інші алгоритми для наступних оновлених версій програм. Розвиток дедалі швидших комп’ютерів полегшив долання подальших меж у поєдинках між людиною та машиною. У 1989 році Бент Ларсен увійшов в історію як перший гросмейстер, який програв у шахи комп’ютеру (програма «Deep Thought»). Поліпшена версія цієї програми, Deep Blue, виграла 1996 року у 13го чемпіона світу Гаррі Каспарова. У XXI ст. навіть найкращі гравці в боротьбі з провідними шаховими двигунами, такими як Stockfish, не можуть показати свою досконалу гру. У серпні 2024 року рейтинг ELO програми Stockfish 15 перевищив 3500, а рейтинг ELO найкращого шахіста світу Магнуса Карлсена дорівнював тоді 2832. Створення шахового алгоритму є фундаментальною проблемою, яку треба також оптимально застосовувати під час підготовки шахістів. Насправді будь-який популярний шаховий двигун можна використати в процесі роботи, однак зупинимося на одному із найпоширеніших тепер, зокрема Stockfish. безкоштовне програмне забезпечення, яке постійно вдосконалюють програмісти за допомогою платформи Fishtest. Мета дослідження – розробити теоретико-методологічні основи планування проєктної програми для підготовки високваліфікованих шахістів з використанням технологій на прикладі шахового двигуна Stockfish. Організація та методи дослідження. Дослідження проведено за допомогою аналізу літератури та спеціалізованих джерел, зосереджених на розробленні впровадження моделювання нових технологій у тренуваннях високваліфікованих шахістів. Дані переважно зібрано зі статей та наукових праць українських та іноземних статей на онлайн-ресурсах.
ІЗ ДОСВІДУ ВИКОРИСТАНННЯ ІНТЕРАКТИВНИХ МЕТОДІВ НАВЧАННЯ ПІД ЧАС ВИКЛАДАННЯ ДИСЦИПЛІНИ «ТЕОРІЯ І МЕТОДИКА ФІЗИЧНОГО ВИХОВАННЯ»
Вступ. Інтерактивні методи навчання у викладанні дисципліни «Теорія і методика фізичного виховання» сприяють підвищенню ефективності освітнього процесу, адже дають змогу студентам активно залучатися до навчання, розвивати критичне мислення й практичні навички. За твердженням О. Комар завдяки їх використанню студент стає повноправним учасником процесу сприйняття, мостійного пошуку [1]. Тож застосування інтерактивних методів навчання у викладанні дисципліни «Теорія і методика фізичного виховання» актуальне, адже дає змогу формувати компетентних і конкурентоспроможних фахівців [2].
ЛАЗЕРНА ЗБРОЯ В СТРІЛЕЦЬКІЙ ПІДГОТОВЦІ ЮНИХ БІАТЛОНІСТІВ
Стрілецька підготовка є одним із ключових аспектів підготовки вправ безпосередньо впливає на результати змагань у цьому виді спорту. Біатлон – це дисципліна, що поєднує елементи лижного вправ мають вирішальне значення для загального результату [3,4]. На першому етапі підготовки важливо формувати в юних спорт сменів базові навички стрільби, такі як правильна позиція, контроль за диханням, стабільність прицілювання, а також швидкість під час ється після фізичних навантажень, важливим є формування вміння зберігати концентрацію та спокій у стресових умовах на тлі втоми, що є частиною підготовки спортсмена. Стрілецька підготовка юних біатлоністів повинна бути ком плексною, поєднувати технічні аспекти стрільби та фізичну під готовленість. Технічний складник містить навчання точного у прицілювання, техніку стрільби з різних положень: стоячи, лежачи. З огляду на важливість стрілецької підготовки для досягнення ви соких результатів у біатлоні, тренувальний процес має бути спря мований на формування у спортсменів технічної майстерності й психічної стійкості, що допомагає адекватно реагувати на стресові ситуації під час змагань. Тільки комплексний підхід, що містить фізичну, технічну та психологічну підготовку, дає змогу юним бі атлоністам досягти високих спортивних результатів і реалізувати свій потенціал у цьому складному виді спорту [1]. Аналіз літературних джерел виявив, що питанню стрілецької підготовки біатлоністів присвячено наукові праці багатьох авторів, проте в них не наведено конкретного дозування окремих груп вправ упродовж річного циклу в юних біатлоністів. На наш погляд, у праці авторів А. О. Бурла та О. М. Бурла (2018) найбільш повно й детально представлено методику стрілецької підготовки біатлоністів на етапі попередньої базової підготовки в річному циклі тренувань. Автори зазначають важливість застосування лазерної зброї як засобу стрі лецької та комплексної підготовки юних біатлоністів. Визначають перспективність використання лазерної зброї у тренувальному процесі та змаганнях [1]. Лазерні системи для тренування біатлоністів є інноваційними інструментами, які допомагають спортсменам відпрацьовувати техніку стрільби в умовах, максимально наближених до реальних змагань, але з підвищеною безпекою і без використання боєприпа сів. Ці системи зазвичай складаються з двох основних компонентів: лазерної гвинтівки й електронної мішені. Для юних біатлоністів використовуються лазерні системи, які доступні, прості у використанні та дають змогу зосередитися на основах техніки стрільби: (iTarget Pro, Laser Ammo SureStrike Basic Kit, LaserLyte Trainer Pistol Cartridge та інші) [2]. Використання лазерної зброї в стрілецькій підготовці юних біа тлоністів є ефективним і безпечним інструментом для вдосконален ня техніки стрільби, підвищення мотивації та розвитку психологічної стійкості спортсменів. Такий підхід забезпечує високу якість тре нувань на ранніх етапах підготовки та створює сприятливі умови для подальшого прогресу в біатлоні, знижуючи водночас ризики, пов’язані з використанням реальної зброї. Подальші дослідження полягають у доборі доступних моделей лазерної зброї та її використанні в тренувальному процесі юних біатлоністів. Імовірно, що впровадження цього інструменту дасть змогу поліпшити влучність стрільби та оптимізувати процес стрі лецької підготовки.
ПОРІВНЯЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА МОДЕЛЕЙ ЗАЛЕЖНОСТІ КОМПОЗИЦІЇ ТІЛА ЛЮДИНИ ВІД ІНДЕКСУ МАСИ ТІЛА
Для аналізу ризиків надмірної ваги для здоров’я багато авторів використовують показник індексу маси тіла (ІМТ). Проте окремі автори вважають, що ІМТ не відображає точно складу тіла [1]. Зокрема, у спортсменів висока густина м’язової тканини зумовлює значне підвищення ІМТ, хибно вказуючи на ожиріння [2]. Водночас у нетренованих осіб за низької м’язової та високої жирової маси ІМТ може залишатися в межах норми. Тож доцільно дослідити й математично описати зв’язок між вмістом жирової тканини та ІМТ осіб з різним рівнем рухової активності. Мета – визначити математичну модель опису залежності вмісту м’язової та жирової тканини у тілі студентів чоловічої статі від ІМТ. Методи. Обстежували студентів чоловічої статі першого курсу. Вибірка була поділена на дві групи – нетреновані (44 особи, зріст – 178,6±1,30 см, вага – 70,76±1,79 кг) та треновані (19 осіб, 178,79±1,31 см, 71,74±1,67 кг, помірна рухова активність ≤ 5 год на тиждень). Показники зросту визначали металевим штанговим антропометром. Вагу тіла, ІМТ, відсоток жиру й скелетних м’язів у складі тіла оцінювали біоімпедансним аналізатором Omron BF‑511. Регресійний аналіз виконували в програмі «Origin 2018». Для порівняльного аналізу використовували чотири регресійні моделі: лінійну (Лін., y = a + b*x), логарифмічну Бредлі (Лог., y = a*ln(–b*ln(x))), поліномну (Пол., y = a*(x-b)), степеневу (Степ., y = a*x^b). Установлено, що усі використані моделі (табл. 1, табл. 2) мають високу статистичну значущість (F > 19, p < 0,01). Здебільшого (табл. 1, табл. 2) параметри моделей a і b мають високу статистичну значущість (p < 0,01). Показники регресійного аналізу залежності вмісту жирової та м’язової тканини від ІМТ нетренованих студентів
ОСОБЛИВОСТІ ПСИХОЛОГІЧНОЇ ПІДГОТОВКИ СПОРТСМЕНІВ У СРІЛЬБІ З ПНЕВМАТИЧНОЇ ГВИНТІВКИ
Вступ. Якісна підготовка спортсменів у стрільбі з пневматичної гвинтівки відображається досягненням високих спортивних результатів. У кожного стрільця шлях до таких спортивних результатів індивідуальний і вимагає прикладання значних фізичних та психічних зусиль. Фахівці в наукових і літературних джерелах описують, що ефективність підготовки стрільців з пневматичної гвинтівки залежить від засобів [1, 4]. У теорії та практиці важливими є усі види підготовки й особливе місце займає психологічна, адже стрілецький спорт вимагає від спортсмена оволодіння й демонстрації високого рівня технічних, тактичних, психічних можливостей [3]. Психологічна підготовка стрільців із пневматичної гвинтівки передбачає застосування засобів, що сприятимуть удосконаленню психоемоційної сфери спортсмена. Важливим компонентом собів під час навчально-тренувального процесу, що імітуватимуть участь у змаганнях [5]. Для одержання найкращого ефекту від такого тренувальних засобів для психологічної підготовки стрільців із пневматичної гвинтівки вимагає подальшого вивчення й опису відповідно до особливостей їх застосування.
ПРОБЛЕМАТИКА ФІЗИЧНОЇ ПІДГОТОВКИ СПОРТСМЕНІВ У СТРІЛЬБІ З ПІСТОЛЕТА
Вступ. Змагальна діяльність у стрільбі зі спортивного пістолета вимагає від спортсмена прикладання великої кількості фізичних зусиль і прояву спеціальних умінь. Фізична підготовки стрільця спрямована на підвищення функціональних можливостей організму спортсмена, розвиток фізичних якостей [1, 3]. У власних дослідженнях науковці звертали увагу на важливості фізичної підготовки стрільців. Вони наголошували на застосуванні фізичних вправ як засобів удосконалення міжм’язової координації для поліпшення взаємодії м’язових волокон [1]. Інші фахівці стверджують, що за допомогою засобів фізичної підготовки можливо впливати на інші сторони підготовки спортсменів у стрільбі кульовій. Для розвитку сильних сторін, якими володіє стрілець, треба застосовувати комплексні програми, розроблені саме для нього, де буде враховано рівень розвитку фізичних якостей, які першочергові для спортивної спеціалізації [4, 5]. У сучасних наукових і літературних джерелах дослідники звертають увагу на важливості застосування засобів фізичної підготовки, тому що в конкуренція високих спортивних результатів постійно зростає, змінюються правила змагань, зростає видовищність виступів спортсменів. Відповідно, до цього в підготовці спортсменів треба враховувати такі зміни, описувати, вносити відповідні доповнення та створювати нові навчально-тренувальні підходи з урахуванням індивідуальних особливостей спортсмена [6]. Сучасний погляд на особливості фізичної підготовки стрільців з пістолета в межах навчально-тренувального процесу потребує додаткового вивчення й опису.
ДОВГОТРИВАЛЕ УТРИМАННЯ РУКИ ПІД ЧАС ПРИЦІЛЮВАННЯ У СТРІЛЬБІ ЗІ СПОРТИВНОГО ПІСТОЛЕТА
Вступ. Технічна підготовка у стрільбі зі спортивного пістолета відіграє важливу роль у становленні майбутнього спортсмена. Вона входить до переліку видів підготовки, які впливають на досягнення високого спортивного результату [1]. У стрільбі кульовій спортсмени застосовують два види спортивних пістолетів: пістолет пневматичний і пістолет дрібнокаліберний. Під час навчання техніки стрільби з обох видів спортивних пістолетів підходи до її опанування відрізнятимуть. Особливості технічної пістолетів кардинально відрізнятимуть. Тож у такому разі у стрільбі зі спортивного пістолета треба добирати відповідні навчальнотренувальні засоби до двох видів спортивної зброї з урахуванням особливостей видів підготовки [3]. Під час спортивної підготовки кожен спортсмен проходить підготовку з обидвох видів спортивної зброї. Згодом опанування технічними елементами стрільби відбувається поступово, на початках перевагу надають пневматичному пістолетові. Адже стрільба з нього ня влучного пострілу з малокаліберного. Вивчення техніки стрільби малокаліберного пістолета відбувається значно довше й триваліше, вправи та застосування матеріально-технічного оснащення [5, 6].
МОДЕЛЮВАННЯ СПОРТИВНОГО ВІДБОРУ ФУТБОЛІСТІВ ФЛАНГОВИХ АМПЛУА
Актуальність. Філософія, концепція і стиль гри багатьох команд високої кваліфікації постійно удосконалюються та істотно видозмінюються в напрямку універсальної гармонізації гри (А. М. Зеленцов., В. В. Лобановський із співавтор. 1989. А. В. Дулібський із співавторами, 2021). Водночас спостерігається чітка тенденція: удосконалення наступальних векторів організації та ведення ігрових дій надає поштовх розвитку різноманітних варіантів захисного футболу, а отже, і створення та модернізації збалансованого й гармонійного футбольного продукту (видовища) (А. В. Дулібський із співавтор. 2023). У сучасному футболі ці два взаємозалежні системні процеси відбуваються одночасно. Надважлива роль у згаданих процесах належить гравцям, які є виразниками крилатості й окриленості гри, – футболістам флангових амплуа. Тож у дослідженні зроблено спробу удосконалити методику використання інформації про навчально-тренувальний процес і змагальну діяльність для дослідження інтегральної підготовленості футболістів флангових амплуа в сучасних системах гри команд з футболу та моделювання потрібного рівня готовності систем і функцій організму спортсменів. Отже, вивчення процесів моделювання спортивного відбору, селекції та ігрової орієнтації гравців флангових амплуа є достатньо розвитку європейського та світового футболу. Цей інформаційнометодичний компонент може надати змогу підвищити якість побудови й організації селекційних і змагально-ігрових аспектів, що сприятиме зростанню конкурентоспроможності українських професійних команд з футболу на міжнародній спортивній арені. Мета дослідження – визначити особливості моделювання спортивного відбору, селекції й ігрової орієнтації футболістів флангових амплуа. Виклад основного матеріалу дослідження. Завдання стратегії, а також тактико-стратегічних дій гравців на футбольному полі як похідних гармонійної та нерозривної єдності тактики і стратегії та квінтесенції прояву найвищого рівня ігрового мислення й інтелекту – недостатньо вивчений компонент змагальної діяльності у футболі. Ігрова (змагальна) діяльність гравців у матчі складається із захисних, підготовчих і наступальних дій. Вибір ігрового місця під час ігрових дій або ігрова мобільна локація здійснюється за допомогою постійних продуманих тактико-стратегічних переміщень гравця футбольним полем (рис. 1). Такий складник змагальної діяльності у футболі формується на основі глибокого осмислення та продуманого урахування розвитку подій гри в певних її фазах. Серед гравців флангових амплуа в сучасному футболі виокремлюють футболістів, які на футбольному полі виконують ролі латераля, вінгера, флангового захисника (вінгбека), флангового півзахисника, флангового нападника.
МОДЕЛЮВАННЯ ОСНОВ СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО НАВЧАННЯ І СПОРТИВНОЇ ПІДГОТОВКИ ГРАВЦІВ ЦЕНТРАЛЬНОЇ ЗАХИСНОЇ ЛАНКИ У ПРОЦЕСІ СПОРТИВНОГО ВІДБОРУ ФУТБОЛІСТІВ
Актуальність. Природний відбір та елементи інтуїтивної вибіркової селекції, якими досить часто підмінюється системний спортивний відбір, унеможливлюють розв’язання проблеми підготовки кваліфікованого резерву [2]. Згідно зі статистичними даними Міністерства молоді та спорту України, відомо, що у ДЮСШ, ДЮФШ, СДЮШОР, УФК, УОР, спеціалізованих футбольних класах, групах підготовки футбольних клубів відбувається значне відсіювання дітей, підлітків, юнаків [1]. Понад 70% юних спортсменів припиняють заняття футболом через різноманітні чинники, серед яких невідповідність програмних вимог до системи спортивного відбору і багаторічного процесу навчання, виховання, удосконалення й розвитку кваліфікованих спортсменів у системі багаторічної спеціалізованої освіти займає одне з основних місць [1, 3, 5]. Тож у традиційній методології відбору, а не виявлення (як це часто буває в практиці роботи з футболістами) спортивних талантів, закладається морально-етична та спортивна меншовартісність, яка зумовлює для багатьох дітей, підлітків, юнаків і молодих людей реалізацію права на прояв своїх спортивних здібностей і визначення власного шляху в усвідомленні цінностей найвищої спортивної культури [1]. Зважаючи на те, що створено достатньо цілісну систему наущо великий обсяг теоретичного й експериментального матеріалу все ж не дає підстав стверджувати про довершеність системи спортивного відбору у футболі гравців різних ігрових ролей і амплуа. практику спортивного відбору окремого кваліфікованого футболіста і висококваліфікованих футбольних команд у системі багаторічного спеціалізованого навчання і спортивної підготовки. У зв’язку з викладеним вище, актуальним є дослідження, у якому зроблено спробу вдосконалити методику використання інформації про моделювання основ спеціалізованого навчання і спортивної підготовки гравців центральної захисної ланки в процесі спортивного відбору футболістів. Мета дослідження – моделювання основ спеціалізованого навчання й спортивної підготовки гравців центральної захисної ланки в процесі спортивного відбору футболістів. У процесі дослідженні застосовувано такі методи: 1. Аналіз наукових, методичних та науково-періодичних спеціалізованих літературних джерел. 2. Комплексний контроль навчально-тренувальної та змагальної діяльності футболістів центральної захисної ланки. 3. Метод експертного оцінювання. 4. Методи математичної статистики.
НАПРЯМИ УДОСКОНАЛЕННЯ ФІЗИЧНОЇ ПІДГОТОВКИ СУДДІВ У ГАНДБОЛІ
Постановка проблеми. Розвиток спорту як соціального явища передбачає урізноманітнення й ускладнення діяльності усіх його учасників, зокрема спортсменів і тренерів, менеджерів і керівників спортивних організацій і спортивних споруд, а також організаторів спортивних змагань – спортивних суддів, які безпосередньо керують спортивними змаганнями. Діяльність спортивних суддів під час проведення змагань віднесено до професійної діяльності фахівців сфери фізичної культури і спорту [1]. Підготовку спортивних суддів науковці і вважають важливим складником якісного проведення змагань з різних видів спорту, зокрема з футболу, баскетболу, волейболу, водного поло, а також з гандболу. Суддівство змагань з гандболу ставить високі вимоги до психофізіологічних і фізичних якостей суддів [4-6]. Проблема фізичної підготовки спортивних суддів виступала предметом окремих дисертаційних досліджень у футболі й баскетболі. Науковці акцентують на важливість спеціальної фізичної підготовки суддів з футболу і баскетболу [4–6]. На жаль, проблема фізичної підготовки суддів з гандболу недостатньо вивчена, що вказує на актуальність теми дисертаційного дослідження. Мета дослідження – удосконалити фізичну підготовку суддів з гандболу завдяки збільшенню обсягу навантажень спеціальної фізичної підготовки.
МОТОРНІ УСТАНОВКИ ЯК ВАЖЛИВИЙ ФАКТОР ФОРМУВАННЯ ОПТИМАЛЬНИХ РУХОВИХ НАВИЧОК СТРІЛЬЦІВ З ЛУКА
Актуальність дослідження. Установку трактують як психологічний стан схильності суб’єкта до активності в певній ситуації. Синонімом слова установка є настанова. Явище установки відкрив німецький психолог Л. Ланге (L. Lange, 1888), а загальнопсихологічну теорію ня моторних установок можна віднести до одного з найпопулярніших способів взаємодії між тренером і спортсменом [1]. Ключове положення в теорії установки полягає в тому, що й вважають субстанцією, яка є своєрідним посередником між фізичним і психічним станом людини. У спортивній педагогіці рухову установку варто розглядати як стадію поведінкового акту, що зароджується, яка готує та підтримує перебіг рухових дій, що активізує одні реакції та загальмовує інші. Рухова установка в спорті – це динамічний агрегат, що регулює сприйняття й самі рухові дії. Тож поглибленустановок як засобів формування оптимальних рухових навичок спортсменів можна вважати актуальним. Постановка проблеми. Зростання результативності сучасних спортсменів значно залежить від винайдення й упровадження нових технологічних прийомів, метою яких є поліпшення якості їх технічної готовності. Основа техніки спортсменів – рухові навички й рухові стереотипи, які мають умовно-рефлекторну природу. Техніка спортсменів може бути оптимальною та ефективною, а може мати й недоліки. Одним із головних засобів формування ефективної техніки спортсменів є використання відповідних моторних установок. Водночас варто враховувати, що неефективні моторні установки можуть провокувати виникнення проблем з технічною підготовкою та обмежувати зростання майстерності навіть у потенційно талановитих та обдарованих спортсменів. У багатьох дослідженнях підтверджено вплив установок на певні фізіологічні процеси. Класичним прикладом підтвердження цього: залежно від того, на що спрямована увага наявні дві форми реакції: моторна або сенсорна [2]. Якщо обстежуваний попередньо налаштовувався на рухову відповідь, то проявлялася коротка моторна реакція, якщо ж він попередньо налаштовувався на стимул, то відбувався прояв сенсорної реакції. Зміст моторних установок в спорті залежить від об›єктивних чинників, що викликають потребу в їх запровадженні. Отже, у разі дослідження змісту установок щоразу треба знати той предмет або ту ситуацію, на розв’язання завдань яких вони спрямовані та яку роль виконують у детермінації рухових дій спортсмена. Тобто завжди варто враховувати співвідносність того, до чого застосовують конкретну моторну установку та за яким принципом вона діє. Наприклад, від початком використання стилю стрільби візування виникла так звана проблема паніка мішені [3, 4]. Тож великою мірою зростання результативності в стрільбі з лука залежало й далі залежить від винайдення засобів подолання цієї проблеми.
ЧАСОВІ ХАРАКТЕРИСТИКИ ТЕХНІЧНОЇ МАЙСТЕРНОСТІ РЕКОРДСМЕНКИ СВІТУ ЗІ СТРИБКІВ У ВИСОТУ ЯРОСЛАВИ МАГУЧІХ
Вступ. Ярослава Магучіх - українська стрибунка у висоту, яка підкорила світову легку атлетику. Вона гучно заявила про себе у 16-ти років як переможницею чемпіонату світу серед юніорів із результатом 1,92 м (2017 рік) та чемпіонатів Європи серед юніорів із результатом 1,99 м (2018 рік) та із результатом 2,00 м (2019 рік). У період від 2019 до 2023 року Ярослава стає срібною призеркою чемпіонатів світу – 2019 року (із юніорським рекордом 2,04 м) та 2021 року, а також бронзовою призеркою Олімпіади в Токіо у 2022 році та чемпіонкою світу у 2023 році. У 2024 році Ярослава Магучих напередодні проведення олімпійських ігор встановила новий світовий рекорд у стрибках у висоту – 2,10 м, а на олімпійських іграх у Парижі 2024 року стала чемпіонкою. Стрімкий злет юної українки до світової еліти стрибунок у висоту потребує вивчення характеристик її технічної майстерності. Ґрунтовні дослідження біомеханічних характеристик технічної майстерності стрибунок у висоту проведено на чемпіонаті світу 2017 року [1], а часові характеристики кроків розбігу, відштовхування й польоту у стрибунів і стрибунок у висоту світового рівня досліджено в роботах [2, 3, 4]. Мета. Проаналізувати часові характеристики технічної майстерності Ярослави Магучіх під час встановлення світового рекорду та порівняти ці результати з даними попередніх досліджень. Методи. Відео рекордного стрибка Ярослави Магучіх на етапі Діамантової ліги в Парижі взято з доступних онлайн-платформ мережі «Інтернет» та проаналізовано за допомогою програми Tracker – 4,87. Визначено такі часові характеристики технічної майстерності: тривалість фаз опори й польоту кожного кроку розбігу, тривалість фази відштовхування та тривалість фази польоту через планку. Розраховано такі показники технічної майстерності: темп кожного кроку розбігу та коефіцієнт контрастності зростання темпу, темпової інтенсивності, темпової мобілізації, активності кроків розбігу, активності проходу через махову ногу. Результати. У 2024 році Ярослава Магучіх збільшила свій розбіг з 9 до 11 кроків, починає його з місця, права (махова) нога попереду. Тривалість фаз опори перших трьох кроків розбігу 0,24–0,20 с не перевищує тривалості фаз польоту – 0,20 с. У наступних кроках розбігу тривалість фаз опори зменшується до 0,12 с, водночас як тривалість фаз польоту зменшується до 0,08 с на останньому кроці. Такий кроковий ритм визначає динаміку темпу кроків розбігу, а саме перші три кроки вона виконує широко, високо піднімаючи коліна в невисокому темпі – 2,3-2,5 кроку·с-¹. Далі темп кроків розбігу зростає до 4,2 кроку·с-¹ (восьмий крок), на дев’ятому, десятому кроках розбігу падає до 3,6 кроку·с-¹. Останній, одинадцятий крок розбігу вона виконує швидко, у темпі – 5,0 кроку·с-¹. Середній темп кроків розбігу у 2024 році – 3,5 кроку·с-¹, на відміну від 3,3 кроку·с¹ у 2020 році. Середній показник активності кроків – 1,2 (відносної одиниці), трьох останніх кроків – 1,1(відносної одиниці), останнього кроку – 0,7(відносної одиниці). Коефіцієнт активності проходу через махову ногу – 0,5(відносної одиниці). Коефіцієнт контрастності зростання темпу – 0,8 кроку·с-¹, порівняно з 1,4 кроку·с-¹, у 2020 році темпова інтенсивність – 4,1 кроку·с-¹, темпова мобілізація – 3,3 та 5,7 кроку·с‑1, відповідно. Під час відштовхування вона ставить ногу на всю стопу, мах виконує ногою, зігнутою в колінному суглобі, виконує рух вздовж планки і трохи назовні. Тривалість відштовхування становить 0,16 с, тривалість польоту через планку до моменту приземлення – 0,88 с, водночас як у 2020 році – 0,84 с. Висновок. Провідні стрибунки у висоту світу використовують два варіанти побудови ритмо-темпової структури розбігу: трикрокова ритмо-темпова структура, яка характеризується поступовим збільшенням темпу трьох останніх кроків розбігу та двокрокова ритмо-темпова структура, яка характеризується різким зростанням темпу останнього кроку розбігу. Ярослава Магучіх використовує другий варіант, хоча його вважають менш ефективним. Однак кількісні значення ритмо-темпових характеристик її розбігу, таких як контрастність зростання темпу – 0,8 кроку·с‑1, темпова інтенсивність – 4,1 кроку·с‑1 та темпова мобілізація – 3,3 кроку·с‑1, свідчать про високій рівень технічної майстерності рекордсменки світу.
ЗМІСТ ПРОГРАМИ ФОРМУВАННЯ ЗДОРОВ'ЯЗБЕРЕЖУВАЛЬНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ СТУДЕНТІВ ПІД ЧАС ЗАНЯТЬ ФІТHECOM У ЗАКЛАДАХ ВИЩОЇ ОСВІТИ
Постановка проблеми. У стандартах вищої освіти педагогічних спеціальностей в переліку загальних компетентностей майбутніх фахівців є здатність використовувати різні види та форми рухової активності для активного відпочинку й ведення здорового способу життя. Науковці вказують на потребу формувати в студентів на заняттях з фізичного виховання здоров’язбережувальну компетентність як ключову, яка охоплює систему цінностей, взаємозв’язаспособу життя, зокрема вміння визначати й оцінювати показники власного фізичного розвитку та фізичної підготовленості, а також складати комплекси фізичних вправ для розв’язання конкретних завдань з фізичного вдосконалення [1, 4]. Мета дослідження – розробити програму формування здоров’язбережувальної компетентності студентів під час занять фітнесом у закладах вищої освіти.
РОЗВИТОК ІНФОРМАЦІЙНО-КОМУНІКАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ НА ЗАНЯТТТЯХ ШАХАМИ ДЛЯ СПОРТСМЕНІВ З ІНВАЛІДНІСТЮ
Анотація. У статті проаналізовано важливість інформаційнокомунікаційних технологій, таких як система впровадження занять шахами, у вдосконаленні технічних і тактичних навичок шахістів з інвалідністю. Детально описані функції системи, щоб поліпшити результативність спортсменів. Також висвітлено аспекти розвитку спеціальних здібностей через спеціальні методи тренувань. Ключові слова: інформаційно-к омунікаційні технології, навчання, реабілітація, адаптивний спорт, адаптивна фізична культура, моделювання, шахи. Актуальність. Використання шахів як моделі навчання може стати одним з інноваційних підходів до розв’язання проблеми соціальної адаптації та реабілітації людей з інвалідністю відповідно до пріоритетного напрямку державної політики у галузі освіти й спорту. Гру в шахи часто застосовують на дозвіллі, для задоволення потреби спілкування, когнітивного розвитку особистості, розширення комунікативних якостей людей з інвалідністю. Фахівці звертають увагу на те, що підготовка висококваліфікованих шахістів – це важкий і кропіткий процес, який складається із багатьох складників, у яких беруть участь тренер і шахіст [1,3]. Аналіз теоретичних основ і способів практичного розв’язання проблеми інтеграції людей з інвалідністю з використанням інтелектуального потенціалу шахів відповідає загальносвітовій тенденції стимулювання реабілітації, соціалізації та інтеграції в суспільство засобами фізичної культури та спорту. Вступ. Розроблення теоретичної концепції та практичної моделі використання шахів як одного з найбільш доступних й економічних засобів стимулювання інтелектуального розвитку особистості в соціальній педагогічній практиці сприяє, з одного боку, інтелектуальному розвиткові осіб з інвалідністю, а з другого – підвищенню їх самооцінки, соціального статусу й інтеграції у суспільство. Моделями адаптивного шахового спорту й адаптивного шахового навчання є максимальне відсторонення від свого стану здоров’я та проблем у процесі змагальної або навчальної діяльності, яка передбачає всі форми повноцінного життя та досягнення високих спортивних результатів [2]. Адаптивне шахове навчання й виховання спрямовано на формування в людей з інвалідністю комплексу спеціальних знань, життєво та професійно потрібних умінь та навичок для розвитку широкого кола спеціальних якостей, наприклад володіння комп›ютерною технікою. Тож можна із впевністю сказати, що одним із найкращих методів навчання є дистанційне із використанням онлайн шахових програм. Пріоритетним завданням адаптивного шахового навчання є формування усвідомленого ставлення спортсмена до своїх сил і здібностей. Основними засадами дистанційного навчання можуть бути організація когнітивної діяльності у навчальному середовищі, що грунтується на комп’ютерних і телекомунікаційних технологіях, та оперативне спілкування тренера й учня з використанням онлайнових шахових програм. Осягнення онлайнових шахових програм вимагає певних зусиль, оскільки різко зростає інтенсивність тренувального процесу. Це збільшує стомлюваність тренера та спортсмена. Однак відповідальність тренера підвищується, оскільки в процесі навчання він має одночасно враховувати рівень фізичного стану спортсмена, їхній функціональний стан, особливості психіки і т. д. Для успішної реалізації процесу навчання з використанням інфокомунікаційних технологій для досятнення високих спортивних результатів тренер має володіти комп›ютерною грамотністю, мати високу шахову ерудицію, уміти грамотно планувати та вміло коригувати інтеграцію інноваційних програм у процес навчання та вдосконалення шахістів з обмеженими можливостями [1]. Результат дослідження. Проблему життєдіяльності людей з обмеженими можливостями та їх адаптації досліджували здавна. Завдяки перманентності розвитку в Україні адаптивної фізичної культури і спорту серед людьми з інвалідністю виникають умови для розкриття їх спортивних можливостей. Саме заняття шахами має спонукати людей з інвалідністю до вдосконалення особистості, самореалізації та розширення соціальних контактів. [4]. Від діяльності шахових організацій, які організовують таку роботу, залежить залучення людей з інвалідністю до занять адаптивним спортом. Висновок. Представлена технологія адаптивного шахового навчання наразі мало розвинута в Україні та не має у світі аналогів. Завдяки її доцільності й значущості її можна використовувати як державну соціальну програму реабілітації та соціалізації людей з інвалідністю, що потребує серйозного переосмислення освітніх підходів і проведення подальших наукових досліджень.
МОБІЛЬНІ ДОДАТКИ У ФІЗИЧНОМУ ВИХОВАННІ ШКОЛЯРІВ
Сьогодні освітній процес неможливо уявити без застосування інформаційних технологій, які стали невід›ємною частиною навчання. Вони забезпечують доступ до інтерактивних матеріалів, дають змогу учителям упроваджувати нові методики викладання, а учням – одержувати потрібні знання. Використання цифрових платформ і застосунків значно спрощує організацію дистанційного навчання, робить освіту доступною навіть у складних умовах війни. Для організації фізичного виховання школярів використовують онлайн- платформи, мобільні застосунки, відеоуроки, вебінари, заняття в онлайн- режимі, електронну пошту, месенджери та інші інструменти, які можуть забезпечити навчання навіть на віддаленій основі. Тож фізичне виховання потребує творчого підходу, відповідної підготовки та знань про використання доступних електронних засобів з урахуванням умов навчання, вікових та індивідуальних особливостей учнів [1, 3, 4]. Використання мобільних застосунків у фізичному вихованні школярів зростає у контексті сучасних тенденцій цифровізації та розвитку інформаційних технологій. Сьогодні мобільні застосунки стали важливим інструментом для поліпшення ефективнос ті тренувального процесу, стимулювання фізичної активності та контролю за здоров›ям учнів. Мобільні застосунки є ефективним інструментом для залучення школярів до систематичних занять фізичними вправами. Вони допомагають поліпшити моніторинг фізичної активності, надають доступ до тренувальних програм, забезпечують здорову конкуренцію та підвищують мотивацію до занять фізичними вправами [2]. Досвід використання мобільних застосунків у фізичному вихованні учнів за кордоном свідчить про значний потенціал технологій у модернізації навчального процесу та стимулюванні фізичної активності серед молоді. У розвинутих країнах, таких як США, Велика Британія та Австралія, мобільні застосунки активно використовують як засіб підвищення рівня фізичної активності учнів, а також для персоналізації навчальних програм. Наприклад, у США широко застосовують застосунки, які інтегруються з фітнес- трекерами. Одним із таких додатків є «Fitbit», який використовують учні так та вчителі фізичної культури для контролю за фізичними навантаженнями та загальним станом здоров’я школярів. У Великій Британії, Австралії та країнах Європи мобільні додатки стали частиною програм з фізичного виховання, що сприяє інтерактивності й індивідуалізації навчання. Зокрема, програма «PE Passport» дає змогу вчителям створювати персоналізовані тренувальні плани для учнів та оцінювати їхній прогрес через мобільний застосунок. Також в цих країнах активно використовують мобільні застосунки для розвитку координації та техніки рухів у різних видах спорту. У застосунку «Coach’s Eye», школярі аналізують свої рухи за допомогою відеоаналізу, що сприяє вдосконаленню техніки виконання вправ. У країнах Європи мобільні застосунки використовують для збору та аналізу даних про фізичну активність учнів. Наприклад, у Швеції програми «Active School» стимулюють учнів до щоденної фізичної активності, використовуючи застосунки для моніторингу часу, витраченого на фізичні вправи, та мотивації через різноманітні виклики та досягнення [5]. Проаналізовані популярні мобільні застосунки, які можна ефективно використовувати в процесі фізичного виховання школярів: «PE Passport», «Active School», «Coach’s Eye», «BetterMe», «Nike Training Club», «Fitbit», «Strava», «Fitocracy», «My Fitness Pal», «Google Fit», «Apple Health», «Map My Run», «Zombies, Run!», «Sworkit» та інші. Відомі застосунки, які спеціалізуються на конкретних видах фізичної активності: фітнесі, йозі, танцях та ін. Наприклад, «Daily Yoga» пропонує багато різних програм і відеоуроків для різних рівнів навчання [2]. Загалом досвід використання мобільних застосунків у фізичному вихованні демонструє ефективність цих технологій у підвищенні рівня фізичної активності, розвитку здорових звичок і мотивації учнів до регулярних занять фізичними вправами й спортом. Технології дають змогу зробити процес фізичного виховання більш доступним, цікавим і персоналізованим, що сприяє формуванню довгострокових здорових звичок серед дітей і молоді.
ВИЗНАЧЕННЯ РІВНЯ ФІЗИЧНОЇ ПІДГОТОВЛЕНОСТІ СТУДЕНТІВ ПЕРШОГО КУРСУ ОКРЕМИХ СПЕЦІАЛЬНОСТЕЙ ЗАКАРПАТСЬКОГО УГОРСЬКОГО ІНСТИТУТУ ім. Ф. РАКОЦІ ІІ
Мета дослідження: обґрунтувати теоретичні й практичні підходи вдосконалення фізичної підготовки студентів у вищих закладах освіти. Методи дослідження: аналіз нормативних документів, літературних джерел, тестування фізичної підготовленості. Вступ. Одним із важливих завдань освітньої реформи в Україні є забезпечення умов для формування особистості, яка веде здоровий спосіб життя. Тож важливо, щоб освітні заклади розглядали регулярну фізичну активність як цінність і сприяли формуванню позитивного ставлення.
ODRĘCZNE PISANIE TO NIE TYLKO AKT MOTORYCZNY ALE TAKŻE SKOMPLIKOWANA INTERAKCJA Z MECHANIZMAMI POZNAWCZYMI ORAZ EMOCJONALNYMI
Wprowadzenie. Pisma ręczne, jako formy wyrazu ludzkiej kreatywności i intelektu, stanowią przedmiot licznych badań mających na celu zrozumienie ich wpływu na organizm ludzki. Wpływ ten jest wieloaspektowy, obejmujący zarówno sferę fizyczną, jak i psychiczną. W ciągu ostatnich kilku dekad naukowcy z różnych dziedzin, od kognitywistki po neurobiologię, starali się ukazać, jak sposób pisania ręcznego wpływa na kształtowanie mózgu, zdolności poznawcze oraz emocjonalne.
Мета дослідження: обґрунтувати проблемні питання аспектів безпеки у фізичному вихованні і спорті. Методи дослідження аналіз нормативних документів, літературних джерел, опитування здобувачів освіти, викладачів фізичної культури, а також здійснення психо–педагогічного спостереження за організацією та дотриманням, безпеки у фізичному вихованні і спорті. Вступ. Фізична культура у загальному аспекті становить собою широку сферу творчої діяльності щодо створення фізичної готовності людини до сьогоднішніх умов життя й трудової діяльності (зміцнення здоров’я, розвиток фізичних здібностей, навичок та умінь). Для людини фізична культура міра, спосіб всебічного розвитку людини. Отже, впевнено можна стверджувати про те, що фізична культура – це вид культури кожної нації, яка становить специфічний і організований процес і створює результат діяльності людини, а також є засобом і способом фізичного удосконалення для виконання громадської діяльності [5]. Аспекти безпеки у фізичному вихованні й спорті викладено в нормативних документах і положеннях, їх обов’язково мають виконувати керівники, медичні працівники, викладачі кафедр фізичного виховання і спорту та особи, які проводять навчальну, спортивно- масову (тренування та змагання) оздоровчу роботу під час навчання й відпочинку у навчальних й позашкільних навчальних закладах, установах освіти (незалежно від форм власності) [6,7]. Організація занять фізичною культурою і спортом відрізняється від інших занять освітнього процесу насамперед своєю високою руховою активністю, виконанням складних координаційних рухів, використанням різного виду спортивного інвентарю та обладнання. Під час виконання різних складних рухів, ті, що займаються, входять до групи ризику, тож схильні до отримання травм і ушкоджень. Щоб цього не сталося, треба проводити постійну роботу з дотримання техніки безпеки під час занять фізичною культурою і спортом, вести активну роботу з профілактики травматизму, доводити до студентів інформацію про основні причини й умови, які зумовлюють виникнення різних травм. Адже травматизмові легше запобігти, ніж його виправляти. Виклад основного матеріалу й обґрунтування результатів дослідження. На сьогодні відома значна кількість наукових праць, присвячених організації фізичної культури та спортивного тренування, у яких особливу увагу приділено загальній безпеці й профілактиці спортивного травматизму [1,2,3,4]. Одержаний досвід викладання, спостереження за організацією та проведення навчального процесу з фізичної культури та проведенні спортивних змагань дає нам змогу окреслити найчастіші види травм, а саме: садна, різні рани, розтягування сухожиль і м’язів, переломи. Вони, як правило, зумовлені різними причинами, і умовами проведення навчально-т ренувального процесу, і людського чинника. (табл. 1)
ДОСВІД ВПРОВАДЖЕННЯ ПРОГРАМИ СТРІЛЕЦЬКОГО ХОРТИНГУ В ЗАКЛАДАХ ОСВІТИ
Ефективним засобом реалізації завдань, визначених у Законі України № 3724-ІХ (2024), є стрілецький хортинг - доступний і безпечний вид фізичної підготовки для учнівської молоді. За ініціативи С. Єліна та методистів Комунарського районного центру молоді та школярів, за підтримки кафедри управління фізичною культурою та спортом Національного університету «Запорізька політехніка», розроблено програму «Стрілецький хортинг» (2023) для позашкільної військово-патріотичної освіти. Програма охоплює теми безпеки поводження зі зброєю, технічні характеристики озброєння, стрільбу, тактику бою, домедичну допомогу та мінно- вибухову безпеку. Використовують авторський метод гарячого холостіння та сучасна пневматична зброя. Заняття проводять тричі на тиждень по 60 хв. Програму впроваджено в Комунарському центрі молоді та Запорізькому військовому ліцеї. Дослідження за участю 30 дітей і підлітків трьох вікових груп (10–12, 13–15, 16–17 років), які займаються в Запорізькому осередку Національної федерації Стрілецького хортингу України (n=30), показало ефективність програми. Учасники тренувалися від 4 до 10 разів на місяць. Усі заняття відповідали нормам безпеки, а участь була добровільною з письмової згоди батьків. Тестування проведено на початку та наприкінці року. Перша група вправ оцінювала вправність у поводженні зі зброєю (розбирання – збирання пістолета, зокрема пневматичного Sig Sauer Air 1911, який складається з 10 основних частин, автомата Калашникова, помпової рушниці). Друга група – вправи «П’ятірка», що визначали рівень стрілецької спритності. Статистичний аналіз показав суттєве поліпшення результатів у всіх вправах, спрямованих на виявлення вправності поводження зі зброєю. Наприклад, час на розбирання – збирання пістолета зменшився від 46,05 с до 34,82 с. Також у вправах, спрямованих на виявлення вправності поводження зі зброєю, виявлено кореляції між віком і результатами: молодші учасники показували гірші результати, однак відмінностей між середньою та старшою групами не спостерігали. Збільшення кількості тренувань поліпшувало результати в деяких вправах, зокрема з пістолетом і рушницею. Водночас у вправі з автоматом Калашникова значної кореляції не виявлено. У вправах на точність і швидкість стрільби («П’ятірка» для пістолета і гвинтівок) також зафіксовано поліпшення, зокрема для пістолета середній час виконання вправи зменшився від 8.00 с до 7.07 с. Водночас констатовано, що кількість тренувань тут не мала статистично значущого впливу на результативність виконання вправи. Відзначимо, що на основі статистичного матеріалу, зібраного під час реалізації цієї програми, на основі обчислення 20, 40, 60, 80 перцентилів визначено рівні виконання таких контрольних вправ для дітей і підлітків 9–17 років. Зокрема, установлено межі рівнів (низького, нижчого за середній, середнього, вищого за середній, високого) для всіх контрольних вправ. Ще одним результатом нашої роботи стала технологія описання вправ стрілецького хортингу за стандартним топосом – структурною моделлю, яка містить вихідне положення спортсмена перед початком дії (стійку, положення зброї, початкове положення рук, додаткові вказівки) сутність дії (що саме виконують, у якій послідовності) умови завершення дії (коли вважають, що вправа закінчена) особливості вправи (специфіку, штрафи, методичні акценти, техніку безпеки тощо). Отже, програма «Стрілецький хортинг» підтвердила свою ефективність і адаптивність. Вона сприяє формуванню навичок безпечного й точного поводження зі зброєю та може бути важливим елементом початкової військової підготовки молоді в умовах сучасної безпекової ситуації в Україні.
БІОМЕХАНІЧНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ ΠΑΡΑΜΕΤРІВ БЕЗПЕЧНОЇ ПОЗИ ЗА КЕРМОМ АВТОМОБІЛЯ
Вимога забезпечення здоров’я та безпеки людини на всіх рівнях її діяльності вимагає детального вивчення явищ, що виникають під час руху й аварій систем водій – автомобіль – дорога – середовище (ВАДС) [1]. Як стверджують фахівці [2], вагомість у цій системі суб’єктивного чинника – водія – безперечно, переважає вагомість об’єктивних чинників. Ергономічна робоча поза за кермом (посадка) дає змогу водієві одержувати більш повну й докладну інформацію про переміщення автомобіля, зумовлює точність роботи з органами керування, підвищує активну й пасивну безпеку дорожнього руху [1, 2]. Сучасні рекомендації щодо правильної робочої пози за кермом автомобіля [3, 4] передбачають значний (до 40º) нахил спинки сидіння назад, утримання керма майже випрямленими в ліктьових суглобах (кут 130–150º) витягнутими вперед руками і дію на педалі зігнутими в колінних суглобах до кута 120–150º ногами (рис. 1а). Така поза характеризується вираженим грудним кіфозом і поперековим лордозом, спричиненими значним нахилом спинки сидіння назад і намаганням водія дотягнутися випрямленими руками до керма, яке далеко попереду. Це викликає підвищений м’язовий тонус розгиначів і згиначів шийного відділу хребта. Через мале плече дії сил тяги функціональних м’язових груп (ФМГ) згиначів плечей і передпліч, зумовлених великими кутами в плечових і ліктьових суглобах, вони не можуть забезпечити належну силу для утримання й обертання керма в позаштатних ситуаціях. Водій змушений утримувати витягнуті вперед руки в горизонтальному положенні, що призводить до підвищеного тонусу відповідних ФМГ і швидкої втоми. Щоб полегшити утримання рук у такому положенні він починає опиратися кистями на кермо, що призводить до підвищеного навантаження і втоми ФМГ згиначів пальців, збільшення часу реагування й зниження точності кермування. Така робоча поза викликає підвищений тонус ФМГ розгиначів хребта, а також згиначів стегон, розгиначів гомілок і згиначів стоп.
INTEGRATED DRINKING WATER PURIFICATION TECHNOLOGY FOR OUTDOOR SPORTS EVENTS
Field conditions during outdoor sports competitions, especially multiday events, require the organization of stable and safe drinking water supply for participants. Water is needed for drinking, preparation of hot beverages and food, as well as for hygiene purposes, including the arrangement of field showers. When the water supply comes from catchments and open natural sources – such as streams, canals, or springs – there is a high probability of contamination with nitrites, organic substances, petroleum residues, and microbiological impurities. This makes direct use of such water impossible without prior treatment. To address this issue, an autonomous deep water purification system has been developed and tested, combining electrochemical and sorptionfiltration methods. The core of the technology is a block-modular flow/ non-flow type diaphragm electrolyzer with an inert membrane, equipped with a packed ampholyte cathode for the electrolysis of sodium chlorite (NaClO ) solution. During electrolysis, environmentally safe chlorine dioxide (ClO ) and oxygen are generated in the anode zone, providing intensive oxidation of toxic impurities, particularly converting nitrites to less toxic nitrates, as well as degrading petroleum residues, organic compounds, and microbial contaminants without forming toxic intermediate by-products (such as trihalomethanes, organochlorine compounds, or toxic chloramines). Additional purification is carried out using a filter filled with floating filter plates made of activated polystyrene (type PSVS) and a granular layer of clinoptilolite (zeolite from the Sokyryany quarry, Carpathians). Final purification is achieved through ultrafiltration and integrated disinfection of the filtrate using chlorine dioxide and electroionized silver (Ag 99.99), ensuring a high level of microbiological safety and excellent organoleptic properties of the treated water (odor, taste, color, transparency, etc.). Power supply for the unit in field conditions is provided by an autonomous electric generator with the option to connect modular solar panels. Continuous low-voltage direct current supply to the electrolyzer is ensured by a portable charging station (type HBM Machines), allowing the equipment to be operated independently of centralized grids and recharged from the autonomous generator. Field tests of the system were conducted during summer using water collected from a canal near Sloviansk and a lake near Rivne. According to the analysis, the concentration of nitrites in the raw water exceeded the maximum allowable limits by 12–15 times; color intensity exceeded permissible limits by 8–12 times; and odor intensity corresponded to an excess of 4–6 points on the odor scale. Water quality control was performed using an autonomous photometer (Pool Lab 1.0), as well as in field express analysis and laboratory settings. During operation, water was supplied to the anode chamber of the diaphragm electrolyzer-activator designed by Pylypchuk, where oxidation of pollutants occurred with the participation of gases generated at the graphite anode. These gases (chlorine dioxide and oxygen) were extracted from the electrode space using a vacuum-ejector method and mixed with the water flow in a special column (ejector), hydraulically connected to the pump and pneumatically to the anode chamber. The concentration of gases was regulated by adjusting the electrolysis parameters (current-voltage) and by dosing the NaClO solution and water supplied to the anode zone. The anodes were made of high-purity graphite connected to the positive terminal of the power source. Oxidation processes were intensified by the continuous generation of chlorine dioxide and oxygen directly on the anode surface. The cathode consisted of a stainlesssteel mesh electrode (grade X18H9T) and ampholyte filler based on aluminum shavings (silumin), positioned between the cathode and the inert diaphragm made of chlorine-containing fabric (Chlorine type) fixed on an electrically neutral frame. The anode chamber of the electrolyzer operated in flow mode, while the cathode chamber functioned in non-flow mode. Flotation sludge with aggregated contaminants formed during electrolysis was discharged into a separate collector. The trials confirmed that electrolysis of NaClO solution in the described configuration of the diaphragm electrolyzer-activator with a combined ampholyte cathode contributes to deep purification of water from trace petroleum residues, mercaptans, skatole, and other common impurities found in surface water bodies. The treated water achieved consistently high organoleptic parameters and can be safely used by athletes and eco-tourists for both drinking and household needs while staying in nature. The autonomous block-modular unit for obtaining potable-quality water for athletes and green tourism enthusiasts enables safe and comfortable outdoor sports and recreation. The unit is transportable by a passenger car or trailer. Photo: Preparation for transportation of the autonomous blockmodular unit for obtaining potable-quality water under field conditions using water from open sources (canal, lake, river, or catchments).
НОРМАТИВНО-ПРАВОВІ ПІДСТАВИ ТА ВИМОГИ ДО ФАХІВЦІВ ЗІ СТРІЛЕЦЬКИХ ВИДІВ СПОРТУ
Вступ. В усіх сферах суспільної діяльності важливим складником високого рівня та якісного виконання трудової діяльності виступає підготовленість людини як професіонала в певній галузі. Фахівці звертають увагу на те, що підготовка висококваліфікованих спортсменів у стрілецькому спорті – важкий і кропіткий процес, що складається із двох компонентів: з одного боку, тренер- викладач, а з другого – спортсмен [2, 3, 8]. То ж досягнення поставленої мети залежить від уміння тренера- викладача передавати власні набуті знання та навички і від того, як їх засвоїть безпосередньо той чи той спортсмен. Високий рівень фаховості у сфері фізичної культури і спорту формується в кожної людини впродовж усього періоду життєдіяльності, яку можливо розподілити на кілька етапів. До першого етапу належать відвідування спортивних секцій та удосконалення спортивної майстерності в конкретному виді спорту. На другому етапі вже сформовані спортсмени переходять до навчання в навчальних закладах різного рівня вищої освіти відповідної галузі знань, в яких вони здобувають теоретичні знання з особливостей підготовки й удосконалюють власну спортивну майстерність. Надзвичайно важливо, щоб майбутні фахівці з підготовки спортсменів мали високий рівень теоретичних знань, які допоможуть якісно виконувати службові обов’язки [1, 4]. У нашій державі діють нормативно- правові вимоги до претендента на майбутню трудову діяльність на посаді тренера- викладача, описані у відповідних стандартах і наказах керівних державних органів влади.
ПЕРСПЕКТИВИ РОЗВИТКУ НЕОЛІМПІЙСЬКИХ ВИДІВ СТРІЛЕЦЬКОГО СПОРТУ В УКРАЇНІ
Вступ. Стрілецький спорт у власній структурі складається з великої кількості видів спорту, які мають спільні риси. В їх основі головним завданням виступає досягнення максимально можливого індивідуального спортивного результату. У сучасних наукових і літературних джерелах дослідники звертають увагу на важливості застосування ефективних засобів підготовки, тому що в процесі розвитку усіх видів спорту відбуваються певні зміни, які вносять до правил змагань. Відповідно, у підготовці спортсменів також треба враховувати ці зміни та доповнювати навчально- тренувальні підходи й індивідуальні особливості кожного спортсмена [2, 3, 6]. Важливим компонентом удосконалення спортивної майстерності спортсменів у стрілецькому спорті вважають поглиблену індивідуалізацію. Індивідуальна підготовка грунтується на застосуванні засобів і методів, які дібрані відповідно до індивідуальних особливостей параметрів організму кожного спортсмена. Такий підхід стосується усіх напрямів спортивної підготовки технічної, тактичної, фізичної, психічної, інтегральної та опанування матеріально-т ехнічною базою, яку застосовуєть під час навчально-т ренувальної і змагальної діяльності [2, 3]. Про розвиток стрілецького спорту свідчать спортивні результати, які демонструють спортсмен на змаганнях, а рівень спортивної майстерності залежить від ефективності обрання й застосування коректних засобів і методів у навчально-т ренувальному процесі. Тож опис особливостей навчально-т ренувального процесу в неолімпійських видах спорту потребує додаткового вивчення й регламентування.
СПОРТИВНА ТЕРМІНОЛОГІЯ У СНОБОРДИНГУ ЯК СОЦІОКУЛЬТУРНИЙ ПРОЦЕС
Види спорту, які розвинулися в певних державах, мають автентичну термінологію. «Сноубординг», «сноуборд» або «снігова дошка» – ці поняття виникли в середині 60-х р. ХХ ст. у США. Розвага на снігу, в згодом переросла в молодіжний рух зі своїми змаганнями, зустрічами й удосконаленням спорядження. Особливе значення в цьому процесі становлення мають різні назви трюків у стрибках, назви спортивних споруд, снігових трамплінів, рейлів, боксів тощо [1]. В Україні сноубординг почав розвиватися наприкінці 90-х р. ХХ ст. Тоді він уже був у програмі зимових Олімпійських Ігор і поширювався цілим світом. Перші питання з термінології стосувалися назв виду спорту. У світі його називають сноубордингом. У тлумачному словнику спортивних термінів систематизовано й опрацьовано понад 200 термінів, які вживають сноубордисти на змаганнях, на снігових схилах, у сноупарках, в офіційних документах змагань тощо [3]. Після детального аналізу термінів їх можна погрупувати так: – група термінів, де слова не перекладають вони означають певну споруду, дисципліну, трюк, наприклад сноуборд, алпайн, бігейр тощо); – група термінів де можливе використання як англомовного відповідника та українського, наприклад паралельний слалом, сноубордкрос, вакскабіна). – група термінів, де повністю перекладається термін, з українським відповідником, наприклад жорстке спорядження, кант задній, парафін. Для зимових видів спорту термінологічний словник дає лише перший крок для написання іншомовних слів у сноубордингу. Систематизації термінів для сноубордингу проводиться за визначенням трюків у різних площинах обертань, дисциплінах, за спортивного спорядження, спортивних споруд тощо. Розвиток термінології становить основу дискусій серед тренерів, спортсменів, любителів сноубордингу та мовознавців. Це дасть змогу вилучити з термінології сноубордингу запозичені сленгові слова й віддати перевагу україномовним лексемам.
ПРОГНОЗУВАННЯ УСПІШНОСТІ УКРАЇНСЬКИХ ФУТБОЛЬНИХ КЛУБІВ У ТУРНІРАХ УЄФА
Вступ. Футбол є одним із найпопулярніших видів спорту в Україні, а успіхи українських клубів на міжнародній арені є важливим показником їхньої конкурентоспроможності. Участь українських команд у турнірах під егідою Союзу європейських футбольних асоціацій (УЄФА), зокрема Лізі чемпіонів та Лізі Європи, є престижною, окрім того, це вагомий чинник розвитку футболу в країні, особливо в умовах воєнного стану [1, 2]. Прогнозування результатів виступів українських клубів у єврокубках дає змогу оцінити їхні перспективи, визначити ключові чинники успіху та розробити стратегії поліпшення показників. Мета – розробити прогностичну модель успішності українських футбольних клубів у єврокубках до 2030р.
МОДЕЛЮВАННЯ СОЦІАЛЬНИХ СИСТЕМ І КІБЕРСПОРТ
Кіберспорт давно вийшов за межі простого хобі чи розваги. Він став багатомільйонною індустрією з професійними гравцями, командами, лігами, трансляціями та величезною армією вболівальників. У цьому віртуальному світі формуються складні соціальні структури, які мають власні правила, норми, ієрархії та моделі взаємодії. Історія кіберспорту розпочинається від 1997 року, коли в США з'явилася перша ліга кіберспортсменів - Cyberathlete Professional league. Людина змогла змагатися в комп'ютерній грі. У наш час змагання відбуваються по всьому світі. Аналогом Ігор Олімпіади став міжнародний турнір World Cyber Games, що почав проводитися від 2000 року та збирає учасників з-понад 80 країн. Сучасні чемпіонати з комп'ютерних ігор не відрізняються від великих хокейних чи футбольних турнірів, змагання транслюються в прямому етері в інтернеті та збирають багатомільйонну аудиторію. Наприклад, за фіналом The International у 2015-у року спостерігало понад 4,6 мільйона глядачів. У Південній Кореї через велику кількість глядачів такі змагання відбуваються на стадіонах.
ОСОБЛИВОСТІ ПЕРЕХОДУ ВІД ДИСТАНЦІЙНОГО (ОНЛАЙН) ДО ТРАДИЦІЙНОГО (ОФЛАЙН) НАВЧАННЯ В УКРАЇНІ
Від 2019 року через пандемію коронавірусної хвороби та війну сфера вищої освіти в Україні зазнала значних змін, зокрема відбувся перехід від традиційної (офлайн) до дистанційної (онлайн) форми навчання в закладах вищої освіти (ЗВО). Згодом, 2022 року, після повномасштабного вторгнення РФ в Україну багато закладів вимушено продовжували використовували дистанційну (онлайн) форму навчання через ризики, пов'язані з безпекою. Пізніше, 2023 року, здебільшого в західній частині України впровадили змішану форму навчання у ЗВО, відповідно, заняття проводили дистанційно й очно. На сьогодні формат навчання залежить від безпекової ситуації в тому чи тому регіоні. У прифронтових ЗВО навчання здебільшого відбувається в дистанційному форматі (онлайн). Тож в умовах війни здобувачі вищої освіти стикаються з різноманітними викликами через перехід від дистанційної (онлайн) до традиційної форми навчання, тому актуальним є виявлення викликів, з якими стикаються здобувачі вищої освіти при такому переході. Особливості переходу від дистанційної (онлайн) до традиційної (очної) форми навчання висвітлено у працях Д. Бермена, В. Кухаренка, О. Васька та ін.
АКТУАЛЬНІ АСПЕКТИ ІНФОРМАЦІЙНО-ЦИФРОВОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ФАХІВЦІВ ФІЗИЧНОЇ КУЛЬТУРИ ТА СПОРТУ В УМОВАХ ОСВІТНІХ ТРАНСФОРМАЦІЙ
Сучасне освітнє середовище передбачає формування професійної компетентності майбутніх фахівців, спрямованої до лабільної адаптації в галузі фізичної культури та спорту в умовах цифровізації освіти. Застосування інформаційно-цифрових технологій для їх інтеграції в процес професійної підготовки майбутніх фахівців забезпечить оптимальне засвоєння навчального матеріалу з подальшим перспективним упровадженням набутих компетенцій для ефективної самореалізації, що також передбачає готовність до навчання впродовж життя. Упровадження цифрових технологій у роботу фахівців сфери фізичної культури і спорту неодмінно має ґрунтуватися на дотриманні етичних цінностей, що особливо важливо в умовах переходу частини взаємодії між учасниками освітнього процесу в цифровий формат. У разі створення ефективних методик навчання з використанням інформаційних технологій доцільно дотримуватися ідей конструктивізму й конективізму. Це передбачає організацію професійної підготовки як активного процесу здобуття знань, що дають змогу розвиватись та формувати більш високий рівень розуміння й усвідомлення явищ, процесів, об'єктів, що вивчаються в умовах об'єднання інформаційних ресурсів й спільної діяльності для досягнення мети.
МОДЕЛЬ РУХОВОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ФАХІВЦІВ З КОМП'ЮТЕРНИХ НАУК
Міністерство освіти і науки України у рекомендаціях щодо стратегічного розвитку фізичного виховання та спорту серед студентської молоді на період до 2025 року вказує на доцільність створення в закладах вищої освіти двох систем - фізичного виховання та спорту. Організацію навчального процесу у вишах спрямовано на формування у студентів загальних і спеціальних (фахових) компетентностей за окремою спеціальністю. Аналіз стандарту вищої освіти для бакалаврів спеціальності 122 «Комп'ютерні науки» показав, що в переліку загальних компетентностей майбутніх фахівців зазначено здатність використовувати різні види й форми рухової активності для активного відпочинку та ведення здорового способу життя. Отже, формування рухової компетентності майбутніх фахівців виступає невід'ємним складником їх освітньої програми. Мета дослідження - розробити модель формування рухової компетентності майбутніх фахівців з комп'ютерних наук. Методи дослідження. Аналіз наукових і методичних джерел, моделювання, загальнонаукові методи теоретичного рівня: аналогія, аналіз, синтез, абстрагування, індукція.
СУЧАСНІ ПІДХОДИ ДО ΠΡΟΓΡΑМНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ДЛЯ СУДДІВСТВА ТА ПІДРАХУНКУ БАЛІВ У СПОРТИВНІЙ АКРОБАТИЦІ
Спортивна акробатика – складнокоординаційний, видовищний вид спорту, який передбачає виконання змагальних композицій під музичний супровід. До програми змагань у парно-групових видах акробатики входять вправи жіночих, змішаних і чоловічих пар, групові вправи жінок (трійки) і чоловіків (четвірки). Суддівство в спортивній акробатиці - складний процес, який вимагає від кожного судді належних знань, умінь і достатнього практичного досвіду. Судді керуються офіційними правилами змагань (Міжнародними та Всеукраїнськими), де чітко прописані критерії оцінювання змагальних вправ. Для суддівства змагань створюють бригади суддів. Технологія суддівства змінювалася та удосконалювалася протягом усього періоду розвитку спортивної акробатики. Спочатку цей процес здійснювали вручну, на суддівських карточках, калькуляторах і кінцеву оцінку подавали на спеціальних суддівських папках. Еволюція комп'ютерних технологій і проникнення їх у різні сфери діяльності людини, зокрема у фізичне виховання та спорт, дали змогу створювати, зберігати, передавати й обробляти дані, керувати інформацією за допомогою спеціально розроблених програм.
Medical tourism is a term commonly used to refer to the phenomenon of people travelling from their resident country to another with the expressed purpose of accessing medical treatment. It is a particular form of patient mobility, where patients travel across borders or to overseas destination to receive treatments including fertility, cosmetic, dental, transplantation and elective surgery. There has been much media coverage-of individual patients, of unusual places, of life-saving and life-changing treatments, and medical mishaps and the risks travellers face, spurring academic interest. Medical tourism is a huge and booming industry spanning the entire globe. In 2020, the value of the global health tourism sector was around US$54 billion, but by 2027 it is expected to almost quadruple in size to US$207 billion. The efficacy of media communication in the context of medical tourism necessitates a multifaceted, patient-centered approach that utilizes digital technologies, fosters transparency, and establishes trust through comprehensive, empathetic storytelling. The following media communication strategies have been identified as integral to the development of a comprehensive strategic communication framework for the medical tourism industry: website development, the creation of multilingual interfaces, the integration of mobile-responsive design, the provision of comprehensive treatment information, and the facilitation of virtual hospital tours.
РОЛЬ КОЛЕКТИВНИХ ЗАСОБІВ РОЗМІЩЕННЯ У ФОРМУВАННІ ТУРИСТИЧНОГО ПОТЕНЦІАЛУ ЗАКАРПАТТЯ
У роботі розглянуто значення колективних засобів розміщення (КЗР) як ключового елементу туристичної інфраструктури Закарпатської області. У ході дослідження встановлено, що колективні засоби розміщення є не лише базовим функціональним елементом обслуговування, а й чинником формування конкурентних переваг регіону. Колективні засоби розміщення відіграють ключову роль у розвитку туристичної галузі Закарпаття. Без можливості комфортного розміщення туристів неможливо забезпечити повноцінний туристичний продукт. Закарпаття має високий туристичний потенціал завдяки своєму західному розташуванню, природним ресурсам і культурній спадщині. Водночас якість туристичної інфраструктури, зокрема засобів розміщення, відіграє визначальну роль у формуванні привабливості регіону для внутрішніх і міжнародних туристів. Розвиток туристичної інфраструктури сприяє ефективному освоєнню рекреаційних ресурсів, підвищенню їхньої доступності й привабливості. Одним з найважливіших складників цієї інфраструктури є саме колективні засоби розміщення.
ІНФОРМАЦІЙНІ РЕСУРСИ САМОСТІЙНОГО ФОРМУВАННЯ РІЗНОТИПОВИХ ТУРИСТИЧНИХ МАРШРУТІВ ДЛЯ УКРАЇНЦІВ У ТОСКАНІ
Вступ. У сучасну епоху цифровізації спостерігається стійка тенденція до зростання кількості мандрівників, які обирають самостійне планування маршрутів. Для українських туристів Тоскана як регіон з багатою історико-культурною спадщиною, мальовничими ландшафтами й виноробними традиціями є одним із найбільш привабливих напрямків. У зв'язку із цим виникає потреба проаналізувати доступні інформаційні ресурси, що допомагають українцям ефективно формувати туристичні маршрути. Серед основних викликів самостійного планування маршрутів для українців можна виокремити такі: відсутність україномовного інтерфейсу на більшості офіційних ресурсах; недостатність адаптованих маршрутів для сімей з дітьми або людей з інвалідністю; обмежена інформація про менш популярні локації. Мета – на підставі аналізу інтернет-ресурсів сформувати типові туристичні маршрути до Тоскани (Італія) для українців. Методика дослідження полягала в різнобічному аналізі та узагальненні інтернет-інформації з найпопулярніших платформ: 1) Google Maps i Google My Maps - для побудови візуальних маршрутів та із візуалізацією фото матеріалів; 2) Rome2Rio - для розрахунку варіантів пересування між населеними пунктами; 3) Komoot ma AllTrails для пошуку пішохідних і велосипедних маршрутів у природних зонах Тоскани; 4) Visit Tuscany - головний регіональний туристичний портал; 5) Italia.it - сайт туризму в Італії; 6) мобільні застосунки на кшталт Discover Tuscany, Tuscany+, Musei Toscani.
РЕЛІГІЙНИЙ ТУРИЗМ ЗАКАРПАТТЯ ОЧИМА СТЕЙКХОЛДЕРІВ
Анкетне опитування серед представників туристичної сфери Закарпаття в онлайн-форматі за допомогою Google Forms проведено у період від 3 червня до 2 липня 2024 року. Потенційних респондентів я намагався залучити, надсилаючи електронні листи на доступні електронні адреси в інтернеті, а також використовуючи власні особисті контакти, щоб мотивувати осіб, які дотичні до тематики опитування. У результаті анкету заповнили 33 особи. Розподіл респондентів за віком показує, що більшість із них (63,63%) перебувають у віковій групі 40-59 років, однак, як порівняти із загальним опитуванням населення досить високою була частка респондентів віком понад 60 років (15,15%). Опитані в середньому мають 20 років професійного досвіду, що, як правило, зростає з віком, і всі вони без винятку з вищою освітою. Загалом можна сказати, що закарпатці зазвичай працюють у кількох сферах одночасно. Не є винятком і ті, хто пов'язаний із релігійним туризмом. У процесі заповнення анкети я попросив респондентів зазначити ті види діяльності, які вони виконують у туристичній сфері, а потім вказати, у якому контексті вони заповнюють дослідницьку анкету. Відповіді показали, що 18 респондентів (54,5%) зосереджені тільки на одній сфері діяльності - серед них найбільше релігійних лідерів і гідів.
MODERN ÉS INNOVATÍV MEGKÖZELÍTÉSEK A SZÁLLODAI SZOLGÁLTATÁSOK TERÜLETÉN A LEGÚJABB KIHÍVÁSOK TÜKRÉBEN
A cikk a vendéglátóipar innovatív trendjeit vizsgálja a modern kihívások, például a növekvő verseny, az ügyfelek elvárásainak változása, a technológiai fejlődés, a környezeti fenntarthatóság és a válságokhoz való alkalmazkodás összefüggésében. Különös figyelmet szentel az üzleti folyamatokat optimalizáló, a szolgáltatás minőségét javító és az ügyfelek biztonságát garantáló digitális technológiáknak. A folyamatosan változó gazdasági körülmények között az innovációk kulcsfontosságú tényezőkké váltak, amelyek hozzájárulnak a szállodaipar dinamikus fejlődéséhez és hatékonyságához. A sikeres szállodaipari vállalkozások nemzetközi tapasztalatai azt mutatják, hogy a globális versenyben való túlélés fő módja a modern tudományos és technikai eredményeket alkalmazó innovációkon, valamint a szállodaiparban az innovációk bevezetésének előkészítésén alapul. Fontos felismerni és kutatni Ukrajna szállodaiparának innovatív folyamatait és azok megvalósításának irányait a modern kihívások tükrében. Tekintettel a téma egyre növekvő relevanciájára, számos hazai kutató korábbi kutatásainak és publikációinak elemzésére került sor. Mindenekelőtt az innovatív fejlődésről szóló anyagokat vettük figyelembe a vendéglátóipari piacon tapasztalható fokozott verseny és a digitális technológiák gyors fejlődési körülményei között, valamint az innovatív technológiák szállodaiparban zajló változások főbb irányait, problémáit és módjait.